ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/687/24  Номер провадження 22-ц/814/190/26	Головуючий у 1-й інстанції Косик С.М.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Карпушина Г.Л., суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П., при секретарі судового засідання: Ракович Д.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справуза апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Лучко Тетяни Іванівни на додаткове рішення Машівського районного суду Полтавської області від 25 березня 2025 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ в натурі часток земельної ділянки та припинення права спільної часткової власності,-

В С Т А Н О В И В:
Рішенням від 07.02.2025 Машівський районний суд Полтавської області позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 про виділ в натурі часток земельної ділянки та припинення права спільної часткової власності задоволено. 
Вирішено здійснити поділ земельної ділянки площею 4,3420 га, кадастровий номер 5323082600:00:005:0092, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської (до зміни адміністративно-територіального устрою Кустолово-Суходільської) сільської ради Полтавського (до зміни адміністративно-територіального устрою Машівського) району Полтавської області. 
Виділено ОСОБА_2 в натурі належну йому 1/3 частку земельної ділянки площею 4,3420 га, кадастровий номер 5323082600:00:005:0092, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської (до зміни адміністративно-територіального устрою Кустолово-Суходільської) сільської ради Полтавського (до зміни адміністративно-територіального устрою Машівського) району Полтавської області, яка позначена як ділянка № НОМЕР_1 (площею 1, 4472 га) відповідно до схеми розподілу земельної ділянки, складеної сертифікованим землевпорядником фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 . 
Виділено співвласнику ОСОБА_4 в натурі належні їй 2/3 частки земельної ділянки площею 4,3420 га, кадастровий номер 5323082600:00:005:0092, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської (до зміни адміністративно-територіального устрою Кустолово-Суходільської) сільської ради Полтавського (до зміни адміністративно-територіального устрою Машівського) району Полтавської області, яка позначена як ділянка № НОМЕР_2 (площею 2, 8948 га) відповідно до схеми розподілу земельної ділянки, складеної сертифікованим землевпорядником фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 . 
Також вирішено припинити право спільної часткової власності на вищевказану земельну ділянку. Крім цього, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 2 975,42 грн. (а.с.56-59)..
Додатковим рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 25 березня 2025 року клопотання позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення було задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн та інші витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 4800, 00 грн., а всього 10800,00 грн.
З додатковим рішенням суду не погодився представник ОСОБА_2 – адвокат Лучко Т.І. та подали апеляційну скаргу в якій прохають скасувати частково додаткове рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 25.03.2025 року у справі № 948/687/24, винесеного за клопотання позивача ОСОБА_2 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 про виділ в натурі часток земельної ділянки та припинення права спільної часткової власності в частині стягнення інших судових витрат в розмірі 4800 грн та ухвалити нове рішення у відповідній частині.
Апелянт вважає, що зазначене рішення таким, що не відповідає нормам процесуального права, а також фактичним обставинам справи, в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та підлягає частковому скасуванню рішення стосовно суми інших витрат в розмірі 4800 грн виходячи з наступного.
Зокрема вказує, що в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем витрат по справі на суму 1300,00 грн, оскільки квитанції, додані до справи, свідчать про сплату коштів ОСОБА_6 , яка не є учасником справи, та відповідно не є судовими витратами в зв`язку з тим, що відповідно до квитанції про переказ коштів ОСОБА_6 у сумі 1300,00 отримувачем є ОСОБА_7 , який не є виконавцем робіт по виготовленню схеми розподілу земельної ділянки, крім того в призначенні платежу зазначено „переказ власних коштів”, а не за виготовлення схеми розподілу земельної ділянки. Також не підлягає задоволенню сума 3500,00 грн, сплачена Садовік В.І. приватному нотаріусу Полтавського районного нотаріального округу за постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії виходячи з наступного.
Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи сторони та інші особи по справі будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з`явилися.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції стягуючи судові витрати виходив з того, що беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом Бульбах Н.М. професійної правничої допомоги позивачу у цій справі, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, складності справи, ціни позову, критерію реальності адвокатських витрат, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання професійної правничої допомоги, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та результату її розгляду, а також враховуючи наявні інші витрати понесені позивачем, які пов`язані із розглядом даної справи та підтверджені наданими доказами.
Колегія суддів не погоджується в повній мірі з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Разом з тим, положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України). 
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. 
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормовані частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених інших витрат, пов`язаних з розглядом справи позивачем надано: договір щодо виготовлення схеми розподілу земельної ділянки № 14 від 20.08.2024 укладений між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , де вартість робіт за цим договором вказана 1300,00 грн; протокол погодження договірної ціни щодо виготовлення схеми розподілу земельної ділянки, що є додатком №1 до договору №14 від 20.08.2024, за яким досягнуто згоди між виконавцем ФОП ОСОБА_5 та замовником ОСОБА_2 про розмір договірної ціни в сумі 1300,00 грн; акт виконаних робіт до договору №14 від 20.08.2024 в розмірі 1300,00 грн; рахунок для сплати на рахунок ФОП ОСОБА_5 за виготовлення схеми розподілу земельної ділянки в сумі 1300,00 грн; квитанція про переказ коштів платником ОСОБА_2 отримувачу ОСОБА_7 у сумі 1300,00 грн; довідку приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу від 14.08.2024 про сплату ОСОБА_2 суми 3500,00 грн за постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.123,126-129).
Визначаючи розмір витрат пов`язаних із розглядом справи, суд першої інстанції погодився із сумою зазначеною представником позивача, та вирішив стягнути з відповідача 4800 грн.
На думку колегії суддів, дані висновки суду не відповідають вимогам процесуального законодавства, зокрема витрати на оплату послуги по отриманню постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій в сумі 3500 грн., не є пов`язаними з розглядом справи. Дані витрати понесені позивачем добровільно до звернення до суду, а сам факт неможливості вирішення питання поділу спадкового майна добровільно міг був доведений у інший спосіб та не заперечувався відповідачем. За таких обставин дані витрати не підлягають стягненню.
Доводи апеляційної скарги, щодо відсутності підстав для стягнення витрат за роботи по виготовленню схеми розподілу земельної ділянки, колегією суддів не беруться до уваги, оскільки незважаючи на наявність певних фінансових питань щодо порядку оплати отриманих послуг, матеріали справи містять ряд інших доказів, якими підтверджується факт їх понесення та їх процесуальна значимість, як доказу при розгляду справи. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення районного суду в частині визначення розміру витрат пов`язаних з розглядом справи змінити, зменшивши її до 1300 грн., в іншій частині залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Лучко Тетяни Іванівни - задовольнити частково.
Додаткове рішення Машівського районного суду Полтавської області від 25 березня 2025 року в частині розподілу витрат пов`язаних з розглядом справи – змінити, зменшивши суму витрат пов`язаних з розглядом справи, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача до 1300 грн.
В іншій частині рішення суду - залишити без змін.
Рішення суду в частині вирішення витрат на правничу допомогу не переглядалося. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 12 січня 2026 року.

Головуючий суддя : _____________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ О.І. Обідіна _____________________ В.П. Пікуль