П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/27585/24	

Перша інстанція: суддя Танцюра К.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду
у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.
суддів – Бойка А.В., Єщенка О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність щодо неповного виконання обов`язку, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова №168), з нарахування та виплати додаткової винагороди; 
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду відповідно до Постанови №168 за 02.04.2022, 04.04.2022, 07.04.2022, 09.04.2022, 11.04.2022, 13.04.2022, 15.04.2024, 18.04.2022, 20.04.2022, 23.04.2022, 04.05.2022, 15.05.2022, 19.05.2024, 20.05.2022, а також за періоди з 23.05.2022 по 25.05.2022, з 18.06.2022 по 24.06.2022, з 26.06.2022 по 30.06.2022, з 06.07.2022 по 31.07.2022, з 06.08.2022 по 31.08.2022, з 03.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 20.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 06.01.2023 по 10.01.2023, з 20.01.2023 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 16.03.2023, з 18.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 30.04.2023, з 01.05.2023 по 08.05.2023, з 11.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 30.06.2023, з 01.07.2023 по 31.07.2023, з 01.08.2023 по 22.08.2023, з 08.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 08.10.2023, з 14.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 13.11.2023, та за 24.12.2023, 25.12.2023, 30.12.2023, 31.12.2023.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час проходження служби брав безпосередню участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії виконуючи бойові завдання у складі ІНФОРМАЦІЯ_3 в указані періоди, що підтверджується відповідними бойовими розпорядженнями. Однак, відповідач протиправно не виплатив додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 за указані періоди, на підтвердження чого позивач надав банківські виписки. Окрім цього, позивач клопотав про витребування від ІНФОРМАЦІЯ_3 доказів обліку виконання ним бойових завдань за спірні періоди, які не були надані на адвокатський запит.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, які мають значення, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі.
Апелянт не погоджується із висновками суду першої інстанції про не підтвердження ним факту виконання бойових завдань, що дає йому право на додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 та зазначає, що такий висновок свідчить про те, що суд фактично не дослідив докази на підтвердження позовних вимог та не взяв до уваги, що спірним у справі є не тільки несплата додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн., а й несплата її взагалі у ті періоди, коли позивач мав право на додаткову винагороду у розмірі 30000 грн.
Посилаючись на приписи пункту 1 Постанови №168 апелянт наголошує на тому, що за спірні періоди має право на отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою №168, пропорційно часу його участі у бойових діях та заходах забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Як зазначає апелянт, зі змісту абзацу 1 пункту 1 Постанови №168 (в редакції до 21.01.2023) вбачається, що на період дії воєнного стану, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Після внесення змін до Постанови №168 на період дії воєнного стану військовослужбовцям, у тому числі, Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
На переконання апелянта, суд першої інстанції не врахував, що факт виконання ним бойових завдань підтверджується бойовими розпорядженнями, журналом бойових дій та рапортами на виплату додаткової винагороди, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.
Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 згідно довідки №177 від 21.03.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 проходить військову службу в у відділі Військової служби правопорядку з 29.03.2022 по теперішній час.
У квітні 2022-вересні 2022 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому числі щодо позивача, видані наступні бойові розпорядження: 02.04.2022 №18/шт/ дск,04.04.2022 №22/шт/дск,07.04.2022 №26/шт/дск,09.04.2022 №28/шт/дск,11.04.2022 № 31/шт/дск,13.04.2022 №33/шт/дск,15.04.2024 №37/шт/дск,18.04.2022 №40/шт/ дск,20.04.2022 №46/шт/дск, 23.04.2022 №52/шт/дск, 04.05.2022 №86/шт/дск, 15.05.2022 №126/шт/дск,19.05.2024 №141/шт/дск,20.05.2022 №144/шт/дск,23.05.2022 №150/шт/ дск (з 23.05.2022 по 25.05.2022),18.06.2022 №232/шт/дск (з 18.06.2022 по 24.06.2022),24.06.2022 №253/шт/дск (з 26.06.2022 по 30.06.2022),05.07.2022 №285/шт/ дск (з 06.07.2022 по 14.07.2022),14.07.2022 №314/шт/дск (з 15.07.2022 по 31.07.2022),04.08.2022 №388/шт/дск ( з 06.08.2022 по 31.08.2022),02.09.2022 №377/ шт/дск (з 03.09.2022 по 30.09.2022), 30.09.2022 №565/шт/дск (з 01.10.2022 по 31.10.2022).
Також, Начальником Херсонського ЗІ ВСП відносно особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому числі щодо позивача, видані наступні бойові розпорядження: 
-у листопаді 2022 - 20.11.2022 №1/дск,21.11.2022 №2/дск,22.11.2022 №3/ дск,23.11.2022 №4/дск,24.11.2022 №5/дск,25.11.2022 №6/дск,26.11.2022 №7/ дск,27.11.2022 №8/дск,28.11.2022 №9/дск,29.11.2022 №10/дск,30.11.2022 №11/дск;
- у грудні 2022 - 01.12.2022 № 12/дск, 15.12.2022 №26/дск,16.12.2022 № 27/ дск,17.12.2022 №28/дск,18.12.2022 №29/дск,19.12.2022 № 30/дск,20.12.2022 №31/ дск,21.12.2022 №32/дск,22.12.2022 №33/дск,23.12.2022 №34/дск, 24.12.2022 №35/дск;
- у січні 2023 – 06.01.2023 № 48/дск, 07.01.2023 №49/дск, 08.01.2023 №50/дск, 09.01.2023 № 51/дск, 10.01.2023 № 52/дск, 20.01.2023 №62/дск (з 20.01.2023 по 31.01.2023), 22.01.2023 № 64/дск (з 22.01.2023 по 31.01.2023), 25.01.2023 №68/дск, ( з 25.01.2023 по 31.01.2023);
- у лютому 2023 – 01.02.2023 № 74/дск,09.02.2023 №82/дск,19.02.2023 №92/ дск,20.02.2023 №93/дск,21.02.2023 №94/дск,22.02.2023 №95/дск,23.02.2023 №96/ дск,25.02.2023 № 98/дск,26.02.2023 №99/дск,27.02.2023 №100/дск,28.02.2023 №101/ дск; 
- у березні 2023 – 01.03.2023 №102/дск,02.03.2023 №103/дск,03.03.2023 №104/ дск,04.03.2023 №105/дск,05.03.2023 №106/дск,06.03.2023 №107/дск,07.03.2023 №108/ дск,08.03.2023 №109/дск,09.03.2023 №110/дск,10.03.2023 № 111/дск,11.03.2023 №112/ дск,12.03.2023 №113/дск,13.03.2023 №114/дск,14.03.2023 №115/дск,15.03.2023 №116/ дск,16.03.2023 №117/дск,18.03.2023 №119/дск,19.03.2023 №120/дск,20.03.2023 №121/ дск,21.03.2023 №122/дск,22.03.2023 №123/дск,23.03.2023 №124/дск,24.03.2023 №125/ дск,25.03.2023 №126/дск,26.03.2023 №128/дск,27.03.2023 №129/дск,28.03.2023 №130/ дск,29.03.2023 №131/дск,30.03.2023 №132/дск,31.03.2023 №133/дск;
- у квітні 2023 – 01.04.2023 №134/дск,02.04.2023 №135/дск,03.04.2023№136/ дск,04.04.2023 №137/дск,05.04.2023 №138/дск,06.04.2023 №139/дск,07.04.2023 №140/ дск,08.04.2023 № 141/дск,09.04.2023 №142/дск,10.04.2023 №143/дск,11.04.2023 №145/ дск, 12.04.2023 №145/дск,13.04.2023 №146/дск,14.04.2023 №147/дск,15.04.2023 №148/ дск,16.04.2023 №149/дск,17.04.2023 №150/дск,18.04.2023 №152/дск,19.04.2023 №153/ дск,20.04.2023 №154/дск,21.04.2023 №155/дск,22.04.2023 № 156/дск,23.04.2023 № 157/ дск,24.04.2023 №158/дск,25.04.2023 №159/дск,26.04.2023 №160/дск,27.04.2023 №162/ дск,28.04.2023 №163/дск,29.04.2023 №164/дск,30.04.2023 № 165/дск;
- у травні 2023 - від 01.05.2023 №166/дск; від 02.05.2023 №167/дск; від 03.05.2023 №169/дск; від 04.05.2023 №170/дск; від 05.05.2023 №171/дск; від 06.05.2023 №172/дск; від 07.05.2023 №173/дск; від 08.05.2023 №174/дск; від 11.05.2023 №177/дск; від 12.05.2023 №178/дск; від 13.05.2023 №179/дск; від 14.05.2023 №180/дск; від 15.05.2023 №181/дск; від 16.05.2023 №182/дск; від 17.05.2023 №183/дск; від 18.05.2023 №184/дск; від 19.05.2023 №185/дск; від 20.05.2023 №186/дск; від 21.05.2023 №187/дск; від 22.05.2023 №188/дск; від 23.05.2023 №189/дск; від 24.05.2023 №190/дск; від 25.05.2023 №191/дск; від 26.05.2023 №192/дск; від 27.05.2023 №193/дск; від 28.05.2023 №194/дск; від 29.05.2023 №195/дск; від 30.05.2023 №196/дск; від 31.05.2023 №197/дск; 
- у червні 2023 – від 01.06.2023 №198/дск; від 02.06.2023 №199/дск; від 03.06.2023 №200/дск; від 04.06.2023 №201/дск; від 05.06.2023 №202/дск; від 06.06.2023 №203/дск; від 07.06.2023 №204/дск; від 08.06.2023 №205/дск; від 09.06.2023 №206/дск; від 10.06.2023 №207/дск; від 11.06.2023 №208/дск; від 12.06.2023 №209/дск; від 13.06.2023 №210/дск; від 14.06.2023 №211/дск; від 15.06.2023 №212/дск; від 17.06.2023 №214/дск; від 18.06.2023 №215/дск; від 19.06.2023 №216/дск; від 20.06.2023 №217/дск; від 21.06.2023 №218/дск; від 22.06.2023 №219/дск; від 23.06.2023 №220/дск; від 24.06.2023 №221/дск; від 25.06.2023 №222/дск; від 26.06.2023 №223/дск; від 27.06.2023 №224/дск; від 28.06.2023 №225/дск; від 29.06.2023 №227/дск; від 30.06.2023 №228/дск;
-у липні 2023 – від 01.07.2023 №229/дск; від 02.07.2023 №230/дск; від 03.07.2023 №231/дск; від 04.07.2023 №233/дск; від 05.07.2023 №235/дск; від 06.07.2023 №237/дск; від 07.07.2023 №238/дск; від 08.07.2023 №239/дск; від 09.07.2023 №241/дск; від 10.07.2023 №243/дск; від 11.07.2023 №244/дск; від 12.07.2023 №245/дск; від 13.07.2023 №246/дск; від 14.07.2023 №247/дск; від 15.07.2023 №248/дск; від 16.07.2023 №250/дск; від 17.07.2023 №252/дск; від 18.07.2023 №254/дск; від 19.07.2023 №255/дск; від 20.07.2023 №256/дск; від 21.07.2023 №257/дск; від 22.07.2023 №258/дск; від 23.07.2023 №259/дск; від 24.07.2023 №260/дск; від 25.07.2023 №261/дск; від 26.07.2023 №262/дск; від 27.07.2023 №263/дск; від 28.07.2023 №264/дск; від 29.07.2023 №265/дск; від 30.07.2023 №266/дск; від 31.07.2023 №267/дск;
- у серпні 2023 – від 01.08.2023 №268/дск; від 02.08.2023 №269/дск; від 03.08.2023 №270/дск; від 04.08.2023 №271/дск; від 05.08.2023 №273/дск; від 06.08.2023 №275/дск; від 07.08.2023 №276/дск; від 08.08.2023 №278/дск; від 09.08.2023 №279/дск; від 10.08.2023 №281/дск; від 11.08.2023 №283/дск; від 12.08.2023 №284/дск; від 13.08.2023 №285/дск; від 14.08.2023 №286/дск; від 15.08.2023 №288/дск; від 16.08.2023 №289/дск; від 17.08.2023 №290/дск; від 18.08.2023 №291/дск; від 19.08.2023 №292/дск; від 20.08.2023 №294/дск; від 21.08.2023 №295/дск; від 22.08.2023 № 297/дск; 
- у вересні 2023 – №316/дск від 08.09.2023, №317/дск від 09.09.2023, №318/дск від 10.09.2023, №319/дск від 11.09.2023, №320/дск від 12.09.2023, №321/дск від 13.09.2023, №322/дск від 14.09.2023, № 323/дск від 15.09.2023, №324/дск від 16.09.2023, №325/дск від 17.09.2023, №326/дск від 18.09.2023, №327/дск від 19.09.2023, №329/дск від 20.09.2023, №330/дск від 21.09.2023 , №331/дск від 22.09.2023, №332/дск від 23.09.2023, №334/дск від 24.09.2023, №335/дск від 25.09.2023, №336/дск від 26.09.2023, №337/дск від 27.09.2023, №338/дск від 28.09.2023, №339/дск від 29.09.2023, №340/дск від 30.09.2023; 
- у жовтні 2023 – №341/дск від 01.10.2023, №342/дск від 02.10.2023, №344/дск від 03.10.2023, №346/дск від 04.10.2023, №348/дск від 05.10.2023, №349/дск від 06.10.2023, №351/дск від 07.10.2023, №352/дск від 08.10.2023, №361/дск від 14.10.2023, №362/дск від 15.10.2023, №363/дск від 16.10.2023, №364/дск від 17.10.2023, №368/дск від 18.10.2023, №369/дск від 19.10.2023, №371/дск від 20.10.2023, №372/дск від 21.10.2023, №373/дск від 22.10.2023, №374/дск від 23.10.2023, №376/дск від 24.10.2023, №377/дск від 25.10.2023, №378/дск від 26.10.2023, №380/дск від 27.10.2023, №381/дск від 28.10.2023, №383/дск від 29.10.2023, №384/дск від 30.10.2023, №386/дск від 31.10.2023;
-у листопаді 2023 – №387/дск від 01.11.2023, №388/дск від 02.11.2023, №389/дск від 03.11.2023, №390/дск від 04.11.2023, №391/дск від 05.11.2023, №392/дск від 06.11.2023, №393/дск від 07.11.2023, №394/дск від 08.11.2023, №395/дск від 09.11.2023, №396/дск від 10.11.2023, №397/дск від 11.11.2023, №398/дск від 12.11.2023, № 399/дск від 13.11.2023;
- у грудні 2023 – №444/шт/дск від 24.12.2023, №447/шт/дск від 25.12.2023, №454/дск від 30.12.2023, №455/дск від 31.12.2023.
Згідно із копіями витягів із бойових розпоряджень та витягів із журналів бойових дій, долучених до матеріалів справи молодший сержант ОСОБА_1 у складі ІНФОРМАЦІЯ_3 виконував бойові (спеціальні) завдання в районі Херсонської області, а саме: здійснював боротьбу з диверсійно-розвідувальними групами противника, виявлення та вилучення вогнепальної зброї та боєприпасів, вибухових речовин, виявленню та припиненню скоєння інших злочинів та правопорушень, а також виявлення військовослужбовців, які самовільно залишили місце несення служби, або військову частину, складання адміністративних протоколів на військовослужбовців, які вчинили адміністративні правопорушення, шляхом здійснення патрулювання на автомобілях в денний та нічний час та забезпечити здійснення заходів комендантської години. Також старший сержант ОСОБА_1 здійснював патрулювання у сервісах, що здійснюють послуги з доставок, а саме: ТОВ «НОВА ПОШТА», здійснював цілодобову позмінну охорону та оборону місця розташування приміщення коменданта Херсонської області відбиття та прилеглих територій, з метою нападу та протидії диверсійно-розвідувальним групам противника, тощо.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції встановив, що територія, на якій позивач виконував завдання під час проходження військової служби, не відноситься до територій бойових дій, за виконання бойових завдань на якій виплачується збільшена до 100 000 грн. додаткова винагорода. Відтак, оскільки відсутні докази на підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або залучення позивача до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій суд вважав, що позивач не набув права на отримання збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 в спірний період. За таких підстав, оскільки відсутні підтверджуючі докази виконання позивачем бойових (спеціальні) завдань згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями) відповідача, та доказів на підтвердження цієї інформації, суд визнав безпідставними вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за спірний період. Також суд встановив, що у спірний період грошова винагорода, передбачена Постановою №168 у розмірі 30 000 грн. позивачу виплачувалась, а тому вважав, що відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 та задоволення заявленого позову. 
Колегія суддів лише частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частина друга статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-ХІІ). 
Частина 1 статті 2 Закону №2232-ХІІ передбачає, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).
Стаття 1-2 Закону №2011-ХІІ встановлює, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Частини 2-4 статті 9 Закону №2011-ХІІ визначають, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, який існує і на даний час.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168.
Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 грн. щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Абзац перший пункту 1 із змінами, внесеними згідно з Постановами № 217 від 07.03.2022 - застосовується з 24.02. 2022, № 350 від 22.03.2022 - застосовується з 24.02.2022, передбачає наступне: «Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.».
Абзац перший пункту 1 із змінами, внесеними згідно з Постановами № 217 від 07.03.2022 - застосовується з 24.02.2022, № 350 від 22.03.2022 - застосовується з 24.02.2022, № 754 від 01.07.2022 - застосовується з 01.06.2022, № 793 від 07.07.2022 - застосовується з 24.02.2022, № 1146 від 08.10.2022 - застосовується з 01.09.2022, № 43 від 20.01.2023 передбачає наступне: «Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.».
Постанова № 168 доповнена пунктом 2-1 згідно з Постановою № 793 від 07.07.2022 - застосовується з 24.02.2022, згідно якого, установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Постанова № 168 доповнена пунктом 1-1 згідно з Постановою № 836 від 09.08.2023 - у частині виплати додаткової винагороди застосовується з 01.06.2023, згідно якого, зокрема: військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Для врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, Міністр оборони України видав, зокрема, Окреме доручення від 25.03.2022 № 248/1298, Окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29 (доведено до відома кожної окремої військової частини (установи) телеграмами).
За пунктом 1 Окремого доручення Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 (яке діяло до 01.06.2022) під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:
- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;
- бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
- бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно- розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).
Згідно з пунктом 2 Окремого доручення Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298, на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:
- 100 000 грн. - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);
- 30 000 грн. - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).
За пунктом 3 Окремого доручення від 25.03.2022 № 248/1298 райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.
Пункт 5 Окремого доручення Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 передбачає, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Згідно з пунктом 1 Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 (яке, згідно з пунктом 14, має застосовуватися з 01.06.2022 (крім абзацу третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 7 та підпункту 9.11 пункту 9 (в частині виплати додаткової винагороди військовослужбовцям за час проходження підготовки (навчання) за кордоном щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) цього доручення, які застосовуються з 24.02.2022) під терміном «безпосередня участь Військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:
- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;
- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями.
У пункті 3 Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 зазначено: «Райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.
Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Генеральному штабу Збройних Сил України довести до військ затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України перелік органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців за формою, наведеною в додатку № 4 до цього доручення».
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 177/39233) затверджено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260), зокрема, доповнено Порядок новим розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», згідно п. 2 якого, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
- 100 000 грн. - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
- під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
- у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
- із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;
- у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;
- на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
- з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;
- з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
- кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
- у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;
- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.
Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. Тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата додаткової винагороди до 100 000 грн. на місяць здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні (за місцем штатної служби військовослужбовця) за умови документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця в зазначених бойових діях або заходах.
Документальним підтвердженням такої участі слугують наступні документи: бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки (підсумкове, термінове, позатермінове) або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад), рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (спеціальних) завдань.
З наведеного слідує, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій само по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. на місяць, передбаченої Постановою №168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови №168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.
Повертаючись до обставин та матеріалів даної справи, колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі, заперечує факт виплати йому грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі 30000 грн. та зазначає, що банківська виписка взагалі не містить жодного платежу за призначенням «додаткова винагорода».
Такі доводи апелянта колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, зокрема, довідкою щодо грошового забезпечення та додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовця ОСОБА_1 та картками особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 про виплату йому такої винагороди.
Позивач пов`язує право на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. з тим, що на підставі виданих відповідачем бойових розпоряджень він приймав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.
На думку апелянта, за наявності відповідних розпоряджень підтверджений факт їх виконання та відповідно, наявні підстави для виплати додаткової винагороди на підставі Постанови №168 у збільшеному до 100 000 грн. розмірі.
Надаючи оцінку вказаним доводам, колегія суддів зазначає, що вищезазначені розпорядження не можуть бути самостійною підставою для виплати спірної додаткової винагороди, оскільки вони не підтверджують факт безпосередньої участі позивача у бойових діях.
Крім того, визначені у цих розпорядженнях завдання не можуть бути розцінені судом як безпосередня участь у бойових діях, а тому підстави для виплати збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди за весь заявлений позивачем період відсутні.
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він має право на виплату додаткової винагороди до 100 000 грн у листопаді 2002- грудні 2022 року.
З цього приводу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно в тому числі молодшого сержанта ОСОБА_1 видані наступні бойові розпорядження: у листопаді 2022 - 20.11.2022 №1/ дск,21.11.2022 №2/дск,22.11.2022 №3/дск,23.11.2022 №4/дск,24.11.2022 №5/ дск,25.11.2022 №6/дск,26.11.2022 №7/дск,27.11.2022 №8/дск,28.11.2022 №9/ дск,29.11.2022 №10/дск,30.11.2022 №11/дск, які позивач виконував з 20.11.2022 по 30.11.2022; у грудні 2022 - 01.12.2022 № 12/дск, 15.12.2022 №26/дск,16.12.2022 № 27/ дск,17.12.2022 №28/дск,18.12.2022 №29/дск,19.12.2022 № 30/дск,20.12.2022 №31/ дск,21.12.2022 №32/дск,22.12.2022 №33/дск,23.12.2022 №34/дск, 24.12.2022 №35/дск, які позивач виконував з 01.12.2022 по 31.12.2022 (а.с.193).
Згідно матеріалів справи, факт виконання бойових завдань з 20.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, підтверджується журналом бойових дій та рапортами на виплату додаткової винагороди.
Так, колегія суддів зауважує, що відповідно до рапортів командира роти ІНФОРМАЦІЯ_3 капітана ОСОБА_2 відповідно до вимог Постанови № 168 останній просить виплатити додаткову винагороду за період дії воєнного стану у розмірі 100 000 грн. особовому складу ІНФОРМАЦІЯ_3 у листопаді 2022 року грудні 2022 року, в тому числі, ОСОБА_1 (а.с.192, 194).
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що за вказаний період останній має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у збільшеному розмірі до 100000 грн., а не 30000 грн., яка виплачена відповідачем, а тому висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині є помилковим.
Що стосується періоду з 01.01.2023 з урахуванням наказів Головнокомандувача ЗСУ від 02.02.23 №25 та від 14.02.23 №35 - ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває в районі ведення воєнних (бойових) дій та не виконує завдання на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України та на територіях між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора. 
У зв`язку із чим, додаткова грошова винагорода у збільшеному розмірі з розрахунку 100 000 грн. не виплачується, а додаткова винагорода в розмірі до 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць позивачу виплачувалася, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою щодо грошового забезпечення та додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовця ОСОБА_1 та картками особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 .
За таких підстав колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.
Підсумовуючи вищевикладене, оскільки належними та допустимими доказами у справі підтверджено право ОСОБА_1 на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі 100 000 грн. у період з 20.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду 100 000 грн. за період: з 20.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, з урахуванням виплачених сум.
В іншій частині доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні містити достатньо мотивів, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Колегія суддів вважає, що надала відповідь на ключові доводи апеляційної скарги та вважає, що наявні підстави для її часткового задоволення.
Згідно статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, що призвело до помилкового вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду слід скасувати в частині, в іншій частині рішення суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог, що стосуються періоду з 20.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з прийняттям постанови про задоволення вимог ОСОБА_1 у вказаній частині вимог.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неповного виконання обов`язку з нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 20.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022. 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 20.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022 у розмірі 100 000 грн., пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, з урахуванням виплачених сум. 
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуюча суддя О. А. Шевчук 

суддя А. В. Бойко

суддя О. В. Єщенко