ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/10749/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними рішення, дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними рішення, дій та бездіяльності, які полягають у фактичній відмові в нарахуванні і виплаті та відповідно у ненарахуванні і невиплаті одноразової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі – Постанова №153), в розмірі 1000000,00 грн; зобов`язання нарахувати і виплатити одноразову грошову винагороду, передбачену Постановою №153, в розмірі 1000000,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що 01 лютого 2022 року ОСОБА_1 уклав контракт для проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу. Військову службу проходив у складі Військової частини НОМЕР_2 та був виключений зі списків особового складу частини 01 березня 2022 року у зв`язку із переведенням для проходження служби у Військову частину НОМЕР_1 . 31 жовтня 2023 року він уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського та старшинського складу на три роки та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Позивач зазначив, що брав безпосередню участь у бойових діях, обороняючи Батьківщину у зв`язку із повномасштабним вторгнення рф на територію України (з 02 березня 2022 року по 05 лютого 2024 року, з 17 лютого 2024 року по 17 лютого 2025 року, з 06 березня 2025 року за сукупною тривалістю 785 днів); при цьому 20 травня 2024 року отримав вогнепальне осколкове поранення у районі населеного пункту Вільшани Куп`янського району Харківської області, яке пов`язане із захистом Батьківщини (під час забезпечення національної безпеки оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії проти України, під час дій воєнного стану, під час виконання бойового завдання, під час збройного зіткнення зі збройними формуваннями російської федерації із застосуванням артилерійського обстрілу позицій).
ОСОБА_1 вважає, що має право на отримання одноразової грошової винагороди відповідно до Постанови №153 та він особисто звернувся із рапортом по команді з метою ініціювання збору та подання документів для виплати йому як військовослужбовцю, який у віці до 25 років уклав контракт під час воєнного стану та брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1000000,00 грн. На адвокатський запит, надісланий 07 серпня 2025 року до Військової частини НОМЕР_1 , відповідач повідомив, що наказ на виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах, передбаченої Постановою №153, не видавався у зв`язку із відсутністю підстав.
Позивач таку відмову вважає необґрунтованою та протиправною. Позивач стверджує, що був призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 та хоч він і прийнятий 01 лютого 2022 року на військову службу (у віці 20 років), але військову присягу прийняв 25 лютого 2022 року під час воєнного стану; 31 жовтня 2023 року (у віці 22 роки) він уклав новий контракт про проходження військової служби строком на 3 роки також під час дії воєнного стану. Позивач зауважив, що після укладення 31 жовтня 2023 року контракту він брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постановою №153 (13 лютого 2025 року), отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини (20 травня 2024 року), до кримінальної, адміністративної чи дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни не притягувався.
З наведених підстав позивач просив позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні (а.с.81-84). В обґрунтування своєї позиції відповідач вказав, що відповідно до пункту 4 Постанови №153 на виплату одноразової грошової винагороди мають особи рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, які до набрання чинності Постановою №153 у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. №64, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою. Натомість ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом 01 лютого 2022 року, тобто до введення в Україні воєнного стану.
Також відповідач, покликаючись на пункт 6 телеграми Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 25 лютого 2025 року №116/14/17191, повідомив, що виданню командиром військової частини наказу про виплату одноразової грошової винагороди, передбаченої Постановою №153, передує попередня перевірка законності нарахування вказаної виплати Військовою частиною НОМЕР_3 (Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), тож вимога про зобов`язання виплатити одноразову грошову винагороду є передчасною.
У відповіді на відзив позивач підтримав доводи позову, наголосивши, що Постанова №153 не містить застережень щодо виплати спірної винагороди військовослужбовцям, які проходили військову службу до введення в Україні воєнного стану та під час дії воєнного стану уклали новий контракт; інше тлумачення Постанови №153 є дискримінаційним та не відповідає меті її прийняття. Також лист Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 25 лютого 2025 року №116/14/17191 не є нормативно-правовим актом, має лише роз`яснювальний, інформаційний характер і не встановлює правових норм (а.с.90-91).
Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.
Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
З послужного списку слідує, що ОСОБА_1 на військову службу призваний 01 лютого 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1 .
01 лютого 2022 року між ОСОБА_1 (військовослужбовець) та Міністерством оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_2 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на три роки (а.с.66-67).
До 25 лютого 2025 року позивач проходив службу як курсант у НОМЕР_4 навчальному механізованому полку НОМЕР_5 навчального центру Національної академії сухопутних військ АДРЕСА_1 .
25 лютого 2022 року ОСОБА_1 прийняв військову присягу.
Як видно з послужного списку (а.с.24) та змісту наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02 березня 2022 року №47 (а.с.20), наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 25 лютого 2022 року №21-РС солдат за контрактом ОСОБА_1 призначений з 25 лютого 2022 року на посаду номера обслуги 2 механізованої роти 1-го механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 .
У складі Військової частини НОМЕР_2 курсант ОСОБА_1 перебував до 01 березня 2022 року, а на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02 березня 2022 року №47 (а.с.20) позивача зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з 02 березня 2022 року, що також підтверджується військовим квитком НОМЕР_6 (а.с.15-16).
Цим же наказом (пункт 75.1) солдата за контрактом ОСОБА_1 відряджено для виконання бойових завдань на території України, з метою забезпечення національної безпеки і оборони до особливого розпорядження.
31 жовтня 2023 року між позивачем та Міністерством оборони України в особі командира Військової частини НОМЕР_1 укладено новий контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського та старшинського складу строком на три роки (а.с.22-23).
Після укладення контракту молодший сержант за контрактом ОСОБА_1 продовжував службу на посаді інструктора механізованого батальйону, а з 28 лютого 2025 року – на посаді інструктора групи безпілотних систем штабу механізованого батальйону, з 30 квітня 2025 року – на посаді начальника групи безпілотних систем штабу механізованого батальйону. 31 жовтня 2024 року позивачу присвоєно військове звання «сержант». Ці відомості містить як витяг з послужного списку, так і військовий квиток.
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 28 травня 2025 року №39 ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, перебуваючи у населеному пункті Петропавлівка Куп`янського району Харківської області з 02 березня 2022 року по 05 лютого 2024 року, з 17 лютого 2024 року по 17 лютого 2025 року, з 06 березня 2025 року (всього 785 днів) (а.с.18).
Наведене також підтверджується витягами з наказів командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02 березня 2022 року №47 (а.с.20), від 17 лютого 2024 року №50 (а.с.39 зворот), від 17 лютого 2025 року №50 (а.с.40 зворот), від 06 березня 2025 року №67 (а.с.41 зворот).
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 28 травня 2024 року №225/9/597А про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) ОСОБА_1 20 травня 2024 року отримав пов`язане із захистом Батьківщини вогнепальне осколкове сліпе поранення верхньої третини правого стегна у районі населеного пункту Вільшани Куп`янського району Харківської області під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії проти України, під час дії воєнного стану, під час виконання бойового завдання, під час збройного зіткнення зі збройними формуваннями російської федерації із застосуванням артилерійського обстрілу позицій; травма не пов`язана з вчиненням кримінального та адміністративного правопорушення (а.с.28 зворот).
09 липня 2025 року позивач подав рапорт командиру НОМЕР_7 механізованого батальйону НОМЕР_8 окремої механізованої бригади Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив ініціювати збір та подання документів для здійснення виплати йому як військовослужбовцю, який у віці до 25 років брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1000000,00 грн (а.с.47-48). Рапорт направлений засобами поштового зв`язку з описом вкладення (а.с.49). До рапорту позивачем було долучено копії: паспорта (а.с.12), довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (а.с.13), посвідчення учасника бойових дій (а.с.14), військового квитка (а.с.15-16), довідки від 04 червня 2025 року №355 про проходження військової служби (а.с.17), довідки від 28 травня 2025 року №39 про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин (а.с.18), довідки від 21 травня 2025 року №1732 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с.19), витягів із наказів командира Військової частини НОМЕР_1 щодо участі ОСОБА_1 у бойових діях, виконання бойових завдань на території України з метою забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (а.с.20-21), контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу від 01 лютого 2022 року (а.с.66-67), контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах сержантського та старшинського складу від 31 жовтня 2023 року (а.с.22-23), витягу з послужного списку сержанта ОСОБА_1 (а.с.24), форми №100 від 20 травня 2024 року (а.с.28), наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про артилерійський обстріл збройними формуваннями російської федерації позицій і механізованого батальйону» від 27 травня 2024 року №2960А (а.с.25), довідки від 28 травня 2024 року №225/9/597А про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (а.с.28 зворот), витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» (повний) станом на 07 липня 2025 року (а.с.29), довідки з реквізитами банківського рахунку (а.с.30).
Військова частина НОМЕР_1 листом від 01 серпня 2025 року №5838 повідомила, що повний пакет документів щодо ОСОБА_1 надіслала у вищий штаб для погодження призначення та виплати одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах (а.с.53).
Листом від 14 серпня 2025 року №1222/фс на адвокатський запит представника позивача від 07 серпня 2025 року (а.с.54) про результати розгляду рапорту ОСОБА_1 . Військова частина НОМЕР_1 повідомила про відсутність в останнього права на виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах, оскільки відповідно до наданих документів він призваний на військову службу 01 лютого 2022 року, тобто до введення воєнного стану в Україні (а.с.55).
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ) у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжений (триває до цього часу).
Закон України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону №2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Частина шоста статті 2 Закону №2232-XII станом на 24 лютого 2022 року визначала такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
За приписами пункту 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.
У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу. З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт згідно з додатками 1 і 2.
За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Отже, громадяни України призиваються на строкову військову службу чи на військову служби за призовом під час мобілізації або ж приймаються на військову службу за контрактом.
Згідно з частиною дванадцятою статті 2 Закону №2232-XII кожен громадянин України, вперше вступаючи на військову службу до Збройних Сил України, інших військових формувань, особисто складає Військову присягу на вірність Українському народу і скріплює її власноручним підписом.
11 лютого 2025 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №153 (набрала чинності 13 лютого 2025 року), якою погодився з пропозицію Міністерства оборони та Міністерства внутрішніх справ стосовно реалізації протягом двох років з дня, що настає за днем набрання чинності цією постановою, експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (експериментальний проект). Пунктом 2 постанови затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (далі – Порядок №153).
Згідно з пунктом 3 Постанови №153 (зі змінами): 1) учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби; 2) координатором експериментального проекту є Міністерство оборони; 3) фінансування експериментального проекту здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.
Пунктом 4 Постанови №153 (зі змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2025 року №387 та від 30 липня 2025 року №942) установлено:
громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. №64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. №2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень (абзац другий);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених) (абзац третій);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі (абзац четвертий);
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується (абзац п`ятий);
виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та:
були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу;
проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу «молодший лейтенант»;
проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання (абзаци шостий – дев`ятий). 
Наведеними вище нормами визначена сукупність умов для набуття військовослужбовцем з числа громадян України права на виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1000000,00 грн.
Так на виплату винагороди у розмірі 1000000,00 грн можуть претендувати громадяни України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, зокрема, Збройних Сил, які на момент набрання чинності Постановою №153 (13 лютого 2025 року): не досягли віку 25 років і були прийняті/ призвані на військову службу під час введення в Україні воєнного стану, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій) не менше шести місяців сукупно або за тих самих умов менше шести місяців сукупно та отримали під час захисту Вітчизни захворювання, поранення (травми, контузії, каліцтва), чи перебували та звільнені з полону (за винятком тих, які добровільно здалися в полон). Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 2025 року №942 вказані умови для отримання винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах розповсюджуються також на військовослужбовців, які не досягли віку 25 років і були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу/ або проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу «молодший лейтенант»/ або проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій) не менше шести місяців сукупно.
Обов`язковою умовою для виплати винагороди є також та обставина, що вказані військовослужбовці не притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни.
Позивач є громадянином України та підпадає під категорію громадян віком від 18 до 25 років. 31 жовтня 2023 року (до набрання чинності Постановою №153) він уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського та старшинського складу строком на три роки. Укладення контракту на проходження служби на посадах сержантського складу є самостійним юридичним фактом, який відбувся під час дії воєнного стану.
Не є спірною та обставина, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, про що відповідач видав довідку від 28 травня 2025 року №39. З часу укладення контракту 31 жовтня 2023 року по 13 лютого 2025 року тривалість безпосередньої участі позивача у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій становить понад шість місяців. Крім того, позивач може претендувати на отримання винагороди у повному обсязі й за меншої кількості днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, оскільки 20 травня 2024 року отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення, пов`язане із захистом Батьківщини у районі населеного пункту Вільшани Куп`янського району Харківської області під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії проти України, під час дії воєнного стану, під час виконання бойового завдання, під час збройного зіткнення зі збройними формуваннями російської федерації із застосуванням артилерійського обстрілу позицій, що підтверджено довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 28 травня 2024 року №225/9/597А про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (а.с.28 зворот), наказом від 27 травня 2024 року №2960А «Про артилерійський обстріл збройними формуваннями російської федерації позицій НОМЕР_7 механізованого батальйону» (а.с.25-27).
Відповідно до посвідчення НОМЕР_9 , виданого 20 листопада 2024 року, позивач має статус учасника бойових дій (а.с.14).
Суд враховує, що перший контракт хоч і укладений до введення воєнного стану (з 01 лютого 2022 року позивач зарахований до списків 355 навчального механізованого полку НОМЕР_5 навчального центру Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного як курсант), проте 25 лютого 2022 року після оголошення воєнного стану він прийняв військову присягу та наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 25 лютого 2022 року №21-РС призначений на посаду номера обслуги механізованої роти механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 (що є посадою рядового складу), з 02 березня 2022 року зарахований до списків частини та того ж дня був відряджений в район виконання бойових завдань для виконання бойових завдань.
ОСОБА_1 не притягувався до кримінальної, адміністративної відповідальності, про що наявний витяг з інформаційно-аналітичної системи Міністерства внутрішніх справ України (а.с.29) та матеріали прави не містять доказів притягнення його до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився.
Суд вважає, що беручи на себе зобов`язання щодо виплати винагороди відповідно до Постанови №153, держава прагнула підтримати тих, хто обрав контрактну службу у віці до 25 років та виконував бойові завдання за підвищеного ризику та навантаження в умовах воєнного стану.
На переконання суду, відмова відповідача у виплаті одноразової грошової винагороди прийнята у формулюванні «сержант ОСОБА_1 призваний на військову службу 01 лютого 2022 року, тобто до введення воєнного стану в Україні» є формальною та не відповідає усім фактичним обставинам справи та меті установлення одноразової грошової допомоги згідно з Постановою №153. Обмеження громадян, які за віком належать до учасників експериментального проекту та призвані/прийняті на військову службу незадовго до повномасштабного вторгнення, брали безпосередню участь у бойових діях з перших днів, суперечить самій логіці державної допомоги.
Також безпідставними є аргументи відповідача про передчасність вимог позову про зобов`язання військову частину виплати одноразову грошову винагороду до попередньої перевірки законності нарахування вказаної виплати Військовою частиною НОМЕР_3 (Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), оскільки ніщо не заважало здійснити внутрішні процедури під час розгляду рапорту позивача.
Спір переданий на вирішення суду, тож відповідність поведінки відповідача критеріям правомірності на час розгляду справи у суді (законності та верховенства права) є завданням суду.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість сторін, на підставі аналізу положень чинного законодавства України, яким врегульовані спірні правовідносини, та обставин у справі, з огляду на повноваження, визначені частиною другою статті 245 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позову у спосіб визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень відповідно до Постанови №153 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити позивачу нарахування та виплату грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень відповідно до пункту 4 вказаної постанови, що є достатнім та ефективним способом захисту прав, порушення яких знайшло підтвердження при розгляді справи.
Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_11 ) про визнання протиправними рішення, дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк