П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.2026  	Справа №607/7818/25 Провадження №3/607/710/2026	

місто Тернопіль
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Якімець Тарас Ігорович розглянув матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

У С Т А Н О В И В: 
16 квітня 2025 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 300269 від 14 квітня 2025 року зазначено, що 15 лютого 2025 року о 17 год. 20 хв. у м. Тернополі, проспект Степана Бандери, 96, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом (далі – ТЗ) «Skoda Octavia А5», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП), вживав алкогольні напої до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння проводився у КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР. Результат огляду становить 0,48 проміле, що підтверджується висновком 87 від 15 лютого 2025 року, чим порушив п. 2.10.є. ПДР – вживання водієм ТЗ після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною четвертою статті 130 КУпАП.
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото– і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото– і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Василишин К.В. – зазначив, що особа, яку притягують до відповідальності свою вину не визнає. Захисник зазначив, що ОСОБА_1 не усвідомлював того, що був причетний до ДТП і дізнався про це лише, коли його було викликано для з`ясування всіх обставин справи до органів правопорядку. ОСОБА_1 після пред`явлення відповідних відеоматеріалів не заперечив свою причетність до ДТП й залишення його місця, утім щодо того, що його дії підпадають під ознаки частини четвертої статті 130 КУпАП категорично заперечив. Крім того, огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням чинного законодавства, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази належного проведення такого огляду й його фіксування технічними засобами відеозапису або докази здійснення таких дій у присутності свідків тощо. Також адвокат Василишин К.В. просив справу закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.
Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 вказала, що її син того вечора про жодну участь у ДТП її не повідомляв, на автомобілі «Skoda Octavia А5» ніяких пошкоджень не було, а про його причетність до ДТП дізналася зі повідомлення працівників поліції. 
Свідок ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_4 зазначили, що товаришують тривалий час з ОСОБА_1 15 лютого 2025 року у них була зустріч з особою, якій інкриміновано вчинення правопорушення. Того вечора ОСОБА_1 поводив себе нормально, він не розповідав про ДТП, а з його поведінки не можна було зробити висновку, що з ним трапилась будь-яка неприємна ситуація. Про причетність до ДТП стало відомо лише після дзвінків з поліції. 
На доведення вини ОСОБА_1 – УПП в Тернопільській області ДПП долучило до матеріалів справи:
– протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 300269 від 14 квітня 2025 року (а.с.1);
– витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12025211040000347 від 16 лютого 2025 року, за вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (а.с. 3);
– обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №12025211040000347 від 16 лютого 2025 року, відносно ОСОБА_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (а.с. 4 – 10);
– протокол огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) від 15 лютого 2025 року (а.с. 11 – 15);
– фотоматеріали (а.с. 16 – 20);
– протокол допиту свідка ОСОБА_1 від 16 лютого 2025 року (а.с. 21 – 23);
– результат лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю від 15 лютого 2025 року, при дослідженні взірця крові газо хроматографічним методом етилового спирту знайдено 0,48 проміле (а.с. 24);
– результат токсикологічного дослідження № 107 від 15 лютого 2025 року, в сечі наркотичних речовин не виявлено (а.с. 25);
– висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння, де вказано, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 26);
– висновок експерта № 233 (а.с. 27 – 29);
– протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 16 лютого 2025 року (а.с. 30, 31);
– протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 16 лютого 2025 року
(а.с. 35 – 37);
– протокол допиту свідка ОСОБА_3 від 17 лютого 2025 року (а.с. 38 – 40);
– протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 17 лютого 2025 року
(а.с. 32 – 34);
– протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 18 лютого 2025 року (а.с. 41, 42);
– протокол огляду документу від 17 лютого 2025 року (а.с. 43 – 45);
– протокол огляду відеозапису від 25 лютого 2025 року (а.с. 46 – 50);
– довідку УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 (а.с. 51).
ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2025 року (справа № 607/6746/25), якою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим; кримінальне провадження № 12025211040000347 про обвинувачення ОСОБА_1 – закрито.
Суд надсилав в УПП в Тернопільській області ДПП запит про виклик у судове засідання для надання пояснень капітана поліції ОСОБА_9 , а також надання відеоматеріалів, на яких зафіксовано проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 . 
У відповіді УПП в Тернопільській області ДПП від 18 листопада 2025 року № 11051/41/33/03-2025 вказано, що працівника поліції ОСОБА_9 звільнено з посади інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Тернопільській області ДПП. Крім того, згідно відповіді УПП в Тернопільській області ДПП № 11032/41/33/03-2025 від 18 листопада 2025 року, запитувані судом відеозаписи відсутні у розпорядженні управління, оскільки адміністративні матеріали складалися за результатами розгляду матеріалів про закриття кримінального провадження слідчого ОСОБА_10 .
За частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.
За п. 2.10.є. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – ПДР України), у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). 
Частиною четвертою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. 
Об`єктивна сторона цього проступку знаходить свій прояв у: 1) вживанні особою, яка керувала ТЗ, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); 2) вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, після зупинки ТЗ на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). 
Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю умислу, тобто усвідомлення особою факту причетності її до ДТП або факту зупинки ТЗ, яким керував водій, на вимогу поліцейського й умисне вживання алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Суб`єктом правопорушення є водій, інша особа, яка керувала ТЗ.
За змістом статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (частина перша); протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга); у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання (частина третя); при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (частина четверта).
Згідно вимог статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (частина друга). У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (частина третя).
Згідно із статтею 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 300269 від 14 квітня 2025 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia А5», д.н.з. НОМЕР_1 , 15 лютого 2025 року о 17 год. 20 хв. у м. Тернопіль, проспект Степана Бандери, 96, будучи причетним до ДТП, вживав алкогольні напої до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Утім суд зазначає, що особливістю адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною четвертою статті 130 КУпАП є наявністю умислу, тобто усвідомлення особою факту причетності її до ДТП або факту зупинки ТЗ, яким керував водій, на вимогу поліцейського й умисне вживання алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Працівниками поліції не доведено того факту, що ОСОБА_1 розумів свою причетність до ДТП до того, як про це йому було повідомлено працівниками поліції. Допитані у судовому засіданні свідки стверджували, що водій поводив себе природно, про будь-які обставини щодо ДТП не повідомляв. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили, що на момент вживання алкоголю ОСОБА_1 усвідомлював свою причетність до ДТП або був повідомлений про це працівниками поліції. Суд зважає також на характер ДТП, зокрема відсутність пошкодження ТЗ особи, яку притягують до відповідальності, характер поведінки особи посилює вірогідність неусвідомлення водієм своєї причетності ДТП.
Крім того, суд зауважує, що відповідно до зазначених вище вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час проведення огляду особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Проте, до матеріалів справи не додано відповідних відеоматеріалів або відомості про проведення огляду у присутності свідків. Не надано таких відеоматеріалів й на вимогу суду. Відсутність відеозапису або доказів проведення огляду у присутності двох свідків є недотриманням вимог статті 266 КУпАП та ставить під сумнів допустимість результатів огляду. 
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами (пункт 24 постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 536/1703/17).
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (пункт 39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року, справа № 463/1352/16-а).
Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В абзацах другому – п`ятому пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 26 лютого 2019 року у справі №1-р/2019 Конституційний Суд України зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу. Згідно з пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barberа, Messeguй and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).
Слід зазначити, що тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закони та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи. Цей принцип також часто відомий як «in dubio pro persona» або «in dubio pro homine» (латинською мовою), що означає «у вагомих сумнівах – на користь людини». Важливо також відзначити, що принцип тлумачення закону на користь особи не означає безумовне ігнорування закону, але вказує на те, що в сумнівних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію, яка максимально захищає права та інтереси саме фізичної особи (пункти 47 – 49 постанови Верховного Суду від 10 січня 2024 року, справа № 240/4894/23).
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини також наголошував, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (див., зокрема, § 43 рішення у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, заява № 16437/04) 
Таким чином, сукупністю матеріалів, досліджених у цій справі, не доведено вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, що свідчить про відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 7 – 9, 33 – 36, 130, 245, 247, 251 – 252, 280, 283 – 284, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:
1. Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, – закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень.
2. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
3. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
4. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
5. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Повний текст постанови виготовлено 15 січня 2026 року. 

Головуючий суддя	Т. І. Якімець