ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року	Львів	Справа № 500/2597/23 пров. № А/857/36507/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Кухтея Р.В., Носа С.П., 
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року про зміну способу і порядку виконання рішення у справі № 500/2597/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1   до   Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області      про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-
головуючий суддя першої інстанції – Подлісна І.М., час ухвалення – не вказано, 
місце ухвалення – м. Тернопіль, дата складання повного тексту -  26.08.2028
В С Т А Н О В И В :
25 серпня 2025 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 по адміністративній справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій він просить змінити спосіб та порядок виконання судового рішення.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що ухвалу винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповністю досліджено докази, що мають значення для справи. 
Апелянт зазначає, що відповідачем /боржником/ Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, який є суб`єктом владних повноважень, протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду у справі (рішення законної сили набрало 04.09.2023 р.) не виконується рішення суду в частині виплати доплати до пенсії, за період з 01.03.2022 по 31.10.2023 в сумі 122354,80 грн., а тому з урахуванням суттєвих змін з 19.12.2024 р. процесуальних норм, зокрема ст. 378 КАС України, він звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 500/2597/23 від 01.08.2023 в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на мою користь заборгованості з нарахованої але невиплаченої пенсії.
Зауважує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. №3-рп/2003). При цьому, під ефективним способом розуміється такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Оскільки відповідачем рішення суду першої інстанції не виконується, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заву про зміну способу і порядку виконання рішення у справі № 500/2597/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1   до  Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області   про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь позивача нарахованої, але невиплаченої суми пенсії, за період з 01.03.2022 р. по 31.10.2023 в загальній сумі 122354,80 грн.
          Відповідач правом подання відзиву не скористався. 
          Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 у справі №500/2597/23 позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо неврахування доплати в сумі 2000,00 грн. на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» при перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00грн., передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з моменту припинення виплати такої, з урахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, які полягають у нездійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 пенсії, без урахування індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», без обмеження її максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.03.2022 з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, які полягають у здійсненні невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2023 пенсії, без урахування індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.05.2023 з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.
Вказане рішення набрало законної сили 04.09.2023 р.
Позивач звернувся за видачею виконавчих листів до суду та отримав їх 02.10.2023 р..
Також, органи Пенсійного фонду України листом № 4859-4724/ч2/8-1900/25 від 21.07.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на звернення представника позивача повідомило, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 у справі №500/2597/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . На виконання рішення нараховано доплату в сумі 122354,80 грн., яка обліковується у автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації. Черговість виплати на виконання рішення суду визначається датою набрання рішенням суду законної сили. Оскільки виплати здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, виплата нарахованої згідно рішення суду доплати буде проведена після виділення коштів на ці витрати.
Станом на момент звернення із відповідною заявою заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 залишається не сплаченою.
Суд першої інстанції у задоволенні заяви відмовив з тих підстав,  що зобов`язання, покладені на відповідача судом, є обраним судом видом захисту порушених прав позивача згідно з позовними вимогами, які суд задовольнив.
          Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані ст. 378 КАС України.
Разом з тим, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень від 21.11.2024 № 4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, були внесені суттєві зміни до положень статті 378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
Так, відповідно до змісту частин 1-3 ст. 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже, з 19.12.2024 ст. 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили. Законодавцем прямо визначено, що зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Судом встановлено що на виконання судового рішення Головне управління провело перерахунок пенсії позивача. На виконання рішення нараховано доплату в сумі 122354,80 грн., яка обліковується у автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації. Черговість виплати на виконання рішення суду визначається датою набрання рішенням суду законної сили. Оскільки виплати здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, виплата нарахованої згідно рішення суду доплати буде проведена після виділення коштів на ці витрати.
Тобто, станом на час виникнення спірного питання, невиплаченою залишається доплата, яка виникла як заборгованість за попередні періоди, як результат нарахування пенсії у неналежному розмірі.
Водночас, відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1), видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.
Згідно статті 8 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Конституційний Суд України у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначав, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.
Органи ПФУ фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету, реалізовуючи бюджетну програму КПКВК 2506020 «Дотація Пенсійному фонду України на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсії за різними пенсійними програмами» у межах виділених асигнувань.
При цьому, головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - ПФУ.
Отже, виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу ПФУ.
Відповідно до частини першої статті 23 та статті 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.
Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, є порушенням бюджетного законодавства.
Апеляційний суд враховує, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу, не є власністю ГУ ПФУ, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу ПФУ) коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.
Таким чином, оскільки виконання рішення суду у вказаній справі залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості по пенсії позивачу.
З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії, тому апеляційний суд вважає безпідставними доводи позивача, які наведені в заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі № 500/2597/23.
Колегія суддів апеляційного суду також зауважує, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть покликатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.
З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства заява позивача задоволенню не підлягає. 
Вказані вище обставини судом першої інстанції враховано не було. 
Частиною 4 статті 317 КАС України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при відмові у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення, невірно встановив обставини та допустив помилкове застосування норм процесуального права, а тому оскаржене рішення, в частині мотивів відмови в задоволенні заяви слід змінити.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року про зміну способу і порядку виконання рішення у справі № 500/2597/23  змінити в частині викладення мотивів відмови у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду.
В решті ухвалу залишити без  змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос