справа № 563/62/26 
провадження № 1-кп/563/7/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2026 року Корецький районний суд
Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 
з участю: прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в приміщенні суду в м. Корець кримінальне провадження № 12025181140000179 від 09 листопада 2025 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає в АДРЕСА_1 громадянина України, із середньою освітою, одруженого, військовослужбовця, раніше судимого, востаннє вироком Корецького районного суду Рівненської області від 20 грудня 2024 року за ч.2 ст. 194, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами, допустив умисне, систематичне, злісне невиконання рішення суду за таких фактичних обставин.
Так, 13 листопада 2024 року постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 682/2561/24, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу врозмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.
В подальшому, у ОСОБА_4 , який достовірно знаючи про те, та будучи ознайомленим, що постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області у справі №682/2561/24, яка набрала законної сили, його притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, усвідомлюючи, що протягом згаданого строку він позбавлений права керування транспортними засобами, виник злочинний умисел, спрямований на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи наслідки, проте бажаючи так чинити, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, 21.12.2024 по вул.А. Гаврилюка, 1, у м. Корець Рівненської області, будучи вже протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно позбавленим права керування, повторно керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. За результатом вказаних протиправних дій, згідно постанови Корецького районного суду Рівненської області від 31.01.2025 у справі №563/35/25, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки.
Також, щодо ОСОБА_4 , який керував автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, в цей же день, 21.12.2024, працівниками СРПП ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху серії ЕНА №3699882, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.
Окрім того, 29.07.2025 о 02 год. 30 хв. в с. Богданівка по вул. Млинівська, 1, ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «Great wall», д.н.з. НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на перешкоду, а саме на припаркований автомобіль «Wolkswagen golf», д.н.з. НОМЕР_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п 13.1 ПДР України.
За результатом вказаної дорожньо-транспортної події, згідно постанови Корецького районного суду від 28.10.2025 у справі №563/1408/25, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст.130 КУпАП та на останнього остаточно накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 10 років без конфіскації транспортного засобу.
Крім того, згідно постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.03.2025 у справі №208/11580/24, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому злочині визнав повністю та суду показав, що, дійсно, будучи позбавлений права керування транспортним засобом, неоднаразово керував автомобілем, за що його притягували до відповідальності. Зазначив, що усвідомлював, що порушує встановлені заборони, але свідомо йшов на порушення.
Обвинуваченим не оспорюються докази стосовно фактичних обставин, які об`єктивно доводять вчинення ним інкримінованого злочину.
Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. У суду немає сумніву у добровільності та істинності учасників судового розгляду.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та за згодою обвинуваченого та прокурора, суд вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.
При цьому, суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали доказуванню і ним не заперечуються. Сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що він, при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачений наполіг на істинності позиції у визнанні винуватості і викладених обставинах справи.
При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, суд обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України, а саме в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.
При призначенні обвинуваченому покарання суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує сукупність обставин, при яких вчинено кримінальне правопорушення, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.382 КК України, є нетяжким злочином.
Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів та вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. 
За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно.
На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра обвинувачений ОСОБА_4 не перебуває.
За приписами ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 цього Кодексу.
Згідно роз`яснень, що містяться в п. п. 25, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків покарання призначається, зокрема, коли засуджена особа до повного відбування покарання вчинила новий злочин. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням. При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Виходячи з мети покарання, неминучість та невідворотність покарання, попередження скоєння кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами, суспільно-небезпечний характер діяння, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи вимоги ст.ст.50, 65 КК України, а також беручи до уваги те, що обвинувачений будучи раніше судимий, маючи не зняту та не погашену судимість, під час іспитового строку, знову вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про його стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень та небажання стати на шлях виправлення, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з положень ч. 2 ст. 75 та ч.3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України, обвинувачений вчинив після постановлення вироку від 20.12.2024 року, але до повного відбуття покарання, тому за вчинення цього злочину йому необхідно призначити покарання за правилами ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком.
Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлявся.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження. 
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ухвали Корецького районного суду Рівненської області від 19.01.2026 у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю з обмеженням права у період з 20:00 год вечора по 07:00 год ранку покидати фактичне місце проживання необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Керуючись статтями 349, 370, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Корецького районного суду Рівненської області від 20.12.2024 року, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ухвали Корецького районного суду Рівненської області від 19.01.2026 у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю з обмеженням права у період з 20:00 год вечора по 07:00 год ранку покидати фактичне місце проживання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази - залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його оголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченим в такому ж порядку і в такий же строк, але з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя