Справа № 703/365/26
3/703/322/26 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 лютого 2026 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючу, 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 січня 2026 року близько 19 години 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків щодо догляду та виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого не проконтролювала вживання медичних препаратів своєю донькою та не забезпечила їх схоронність, у зв`язку з чим донька вчинила спробу самогубства, шляхом вживання великої кількості антидепресантів.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала у повному обсязі. Вказала, що є матір`ю неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , яка відвідує психолога, внаслідок наявності у неї депресійного стану, пов`язаного з перехідним підлітковим періодом. За рекомендацією психолога вона придбала донці антидепресанти, які остання періодично вживала. Оскільки донька не порушувала визначене психологом добове дозування щодо прийняття антидепресантів, вона довірила їй самостійне вживання медичного препарату, внаслідок чого такий медичний препарат перебував у доньки. 07 січня 2026 року вона помітила, що донька погано себе почуває та має неприродній вигляд, внаслідок чого невідкладно викликала швидку медичну допомогу. Фельдшер швидкої медичної допомоги повідомив, що донька вжила велику кількість антидепресантів. Перед цим подруга доньки у розмові з нею повідомляла про намір донька вчинити самогубство вказаним чином. Після даної події, вона не надає доньці медичних препаратів, які рекомендовані психологом, для самостійного застосування, обмежила їй доступ до будь-яких інших лікарських засобів, що знаходяться за місцем проживання, та особисто контролює вживання донькою медичних препаратів. Просила суворо її не карати. 
Суддя, врахувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Так, 08 січня 2026 року інспектором СЮП відділу поліції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Фурман В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №981240 відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.
Згідно диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП, відповідальність за даною частиною статті настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. 
Відповідно до ч.1-3 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ст.8 Закону України «Про дитинство», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , вимог, передбачених ст.150 СК України та ст.8 Закону України «Про дитинство», належним чином не виконала, внаслідок чого не проконтролювала вживання медичних препаратів своєю малолітньою донькою ОСОБА_2 та не забезпечила їх схоронність, у зв`язку з чим донька вчинила спробу самогубства, шляхом вживання великої кількості антидепресантів.
Вищевикладені обставини, окрім визнання своєї провини ОСОБА_1 , повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо суддею під час судового розгляду, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №981240 від 08 січня 2026 року; даними рапорту спеціаліста-криміналіста слідчого відділення відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Луценко В.В. від 07 січня 2026 року; письмовими поясненнями неповнолітньої ОСОБА_2 від 07 січня 2026 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 07 січня 2026 року.
Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
На підставі викладеного, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.184 КУпАП.
Згідно санкції ч.1 ст.184 КУпАП, вчинення дії, передбачених диспозицією даної частини статті тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідності ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, особу порушника, яка вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, приймаючи до уваги ступінь її вини, сімейний та майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суддя приходить до висновку за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді попередження та вважає, що таке стягнення є доцільним для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останньою не надані.
Керуючись ст. 9, 23, 40-1, 184, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя 

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги. 

Суддя Т.В. Ігнатенко