П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/5723/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В. 
Суддя-доповідач - Залімський І. Г. 
11 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г. 
суддів: Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просив скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження ВП №79490229 від 03.11.2025 щодо стягнення з нього штрафу у розмірі 34 000,00 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.01.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскільки постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.07.2025 №1604 про накладення на позивача адміністративного стягнення не була доведена до його відома, є протиправною та підлягає скасуванню постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2025 ВП №79490229 з виконання вказаної постанови від 10.07.2025 №1604.
Відповідач та третя особа не подали відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Позивач подав заяву про апеляційний розгляд справи за його відсутності.
Відповідач та третя особа повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно із ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 про накладення адміністративного стягнення від 10.07.2025 №1604 до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 34000,00 грн.
03.11.2025 старшим державним виконавцем Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №79490229 з виконання постанови №1604, виданої 10.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 34000,00 грн.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що отримавши виконавчий документ, яким є постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 про накладення адміністративного стягнення від 10.07.2025 №1604, державний виконавець зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Згідно із ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно із ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (Закон №1404-VIII).
Згідно із ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пункт 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачає, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно із ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Колегія суддів зауважує, що дотримання правил вручення виконавчого документа боржнику не передбачено серед вимог до виконавчого документа. Також законом не визначено обов`язку державного виконавця перевіряти факт чи обставини вручення боржнику органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення, прийнятого ними рішення, яке є виконавчим документом. Наявність чи відсутність у матеріалах підтвердження вручення виконавчого документу не впливає на можливість відкриття виконавчого провадження, якщо документ за формою та змістом відповідає вимогам закону.
Апеляційний суд наголошує, що у разі незгоди позивача із накладенням на нього зазначеного штрафу він має право оскаржити відповідну постанову при притягнення до адміністративної відповідальності. Аргументи позивача щодо не надсилання йому вказаної постанови при притягнення до адміністративної відповідальності не свідчать про протиправність оскаржуваної постанови відповідача, адже стосуються виключно постанови при притягнення до адміністративної відповідальності. 
З урахуванням наведеного у сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що отримавши виконавчий документ, яким є постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 про накладення адміністративного стягнення від 10.07.2025 №1604, державний виконавець був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня. Невиконання такого обов`язку було б протиправною бездіяльністю відповідача.
Таким чином, відсутні підстави для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови відповідача.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Мацький Є.М.