Справа № 159/6841/25
Провадження № 2/159/288/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), від імені якої діє представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), до  ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - 

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 та  ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.03.2011 року зобов`язано ОСОБА_3 сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 у сумі 450,00 грн. щомісячно, починаючи з 16.02.2011 року до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.05.2019 року вирішено збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.03.2011 року у твердій грошовій сумі та вирішено стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1300,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням та до досягнення дитиною повноліття.
На даний час неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю та саме позивач забезпечує дитину усіх необхідним, турбується про фізичний, моральний стан здоров`я дочки, забезпечує її належними умовами проживання та відпочинку. 
В той же час, батько не бере участі в її вихованні, не цікавиться станом здоров`я. Після початку активних бойових дій на території України та введення воєнного стану, матір з дочкою виїхали проживати за кордон з метою забезпечення психічного стану та здоров`я дитини. При цьому, розмір витрат на утримання дитини з моменту ухвалення судового рішення значно зріс, однак рівень аліментів залишається на попередньому рівні.
Вказані обставини сприяють тому, що позивач витрачає на дитину значно вищу суму, ніж сума аліментів, призначених до сплати, що призводить до нерівномірної участі батьків у забезпеченні дитини. 
На даний час, майновий стан відповідача значно покращився, він влаштувався на роботу та отримує конкурентну заробітну плату, а тому позивач вважає, що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на відсоток від доходу платника аліментів.
З врахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.05.2009 року, та стягувати з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, просить стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2025 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у строк, встановлений судом, в тому числі повторно, відзив на пред`явлений позов не подав. 
Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до повного задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про народження та Актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 1128 встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої дитини.
Рішенням Ковельського міськрайоного суду Волинської області від 11.05.2019 року збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.03.2011 року у твердій грошовій сумі та вирішено стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1300,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням, та до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
При цьому, за змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.
Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Аналізуючи зазначені норми закону, суд вважає, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Вимога зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів, з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й, відповідно, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Після винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів, змінився матеріальний стан відповідача, оскільки останній, як вказує позивач, влаштувався на роботу та отримує стабільний дохід.
Відповідач не заперечив вказаної обставини.
Відповідач має вік 37 років, не подав доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, доказів перебування на його утриманні інших утриманців, доказів існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх його доходів щомісячно.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Таким чином, в даному випадку аліменти у новому розмірі слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили.
Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України (належним чином підтверджені судові витрати позивача на професійну правничу допомогу та судовий збір в дохід держави).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-182, 184, 191, 192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), від імені якої діє представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), до  ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.05.2019 року та стягувати з  ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з  ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з  ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь держави судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:	П. Ю. БОЙЧУК