РІШЕННЯ
Іменем України

02 лютого 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/1139/25 	

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу 
за позовом: Комунального підприємства “Борзна-Комунальник” (код ЄДРПОУ 32118890), вул. Г.Барвінок, 36-А, м. Борзна, Ніжинський р-н, Чернігівська обл., 16400
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “АПБ-Цегла” (код ЄДРПОУ 03588301), вул. Чернігівська, 33, м. Борзна, Ніжинський р-н, Чернігівська обл., 16400
про стягнення 69022,93 грн.

без виклику представників сторін;

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.
Комунальне підприємство “Борзна-Комунальник” звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “АПБ-Цегла” про стягнення 69022,93 грн заборгованості, з яких 64219,40 грн боргу, 1530,62 грн 3% річних, 3272,91 грн інфляційних нарахувань.
Вимоги позивача обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання транспортних послуг № 1 від 01.01.2025 в частині своєчасної оплати вартості наданих послуг. 
Ухвалою суду від 02.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін; роз?яснено сторонам, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач – разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Ухвала суду від 02.12.2025 була доставлена відповідачу до його електронного кабінету у підсистемі “Електронний суд” ЄСІТС 02.12.2025 о 13:50, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
17.12.2025 представник відповідача через підсистему “Електронний суд” подав до суду заяву з запереченнями проти розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до якої останній просить суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження або в судовому засіданні з повідомленням сторін.
В обґрунтування поданої заяви представник відповідача зазначає про те, що сума боргу не є безспірною.
Ухвалою суду від 22.12.2025 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю “АПБ-Цегла” у задоволенні заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористався, відзиву на позов не надав. Так само від відповідача не надходило клопотань (заяв) і щодо продовження встановленого судом процесуального строку для подання відзиву.
Зважаючи на принципи диспозитивності, змагальності господарського судочинства та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також достатність часу, наданого учасникам справи для розумної реалізації своїх процесуальних прав у господарському процесі, у тому числі права на судових захист, рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 ГПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
01.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АПБ-Цегла» (далі – Замовником) та Комунальним підприємством «Борзна – Комунальник» (далі - Виконавець) укладено договір про надання транспортних послуг № 1 (далі - Договір).
Відповідно до умов Договору:
п. 1.1. Виконавець зобов`язується надати замовнику платні транспортні послуги, а замовник зобов`язується їх прийняти та оплатити в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
п. 1.2. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується за завданням Замовника виконати роботи з використанням транспортних засобів: Автомобіль САЗ-3507, Навантажувач JCB540-170.
п. 2.1. Ціна за 1 годину роботи навантажувача JCB540-170 згідно калькуляції складає 1419,80 грн, у тому числі ПДВ – 236,63 грн.
п. 2.2. Ціна за одну годину роботи автомобіля САЗ-3570 згідно калькуляції складає 698,50 грн у тому числі ПДВ – 116,42 грн.
п. 2.2. Загальна вартість робіт за Договором погоджується сторонами і повинна відповідати фактично проведеним роботам згідно Актів виконаних робіт, протягом усього строку дії Договору.
Пунктом 3.1. Договору визначено строки виконання робіт, а саме: січень-березень 2025 року.
Згідно з п. 4.1. розрахунки за виконані роботи здійснюються після підписання акту виконаних робіт.
Акт виконаних робіт готує Виконавець роботи і передає для підписання уповноваженому представнику Замовника після фактично виконаних робіт. Оплата здійснюється на протязі п`яти днів після підписання Акту виконаних робіт (п. 4.2. Договору).
п. 8.1. Даний Договір набирає сили з моменту його підписання обома сторонами, складений у двох примірниках, що мають рівну юридичну силу і діє до моменту повного виконання умов Сторонами.
На виконання умов Договору позивачем надано послуги на загальну суму 69342,20 грн на підставі актів здачі-прийняття робіт №ОУ-0000018 від 13.01.2025 на суму 7099,00 грн, № ОУ-0000025 від 16.01.2025 на суму 17037,60 грн, №ОУ-0000048 від 17.01.2025 на суму 8450,40 грн, №ОУ-0000135 від 22.01.2025 на суму 17037,60 грн, №ОУ-0000148 від 29.01.2025 на суму 7099,00 грн, № ОУ-0000154 від 31.01.2025 на суму 12618,60 грн.
Позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури: №СФ-0000018 від 13.01.2025 на суму 7099,00 грн, №СФ-0000025 від 16.01.2025 на суму 17037,60 грн, №СФ-0000048 від 17.01.2025 на суму 8450,40 грн, №СФ-0000135 від 22.01.2025 на суму 17037,60 грн, №СФ-0000149 від 29.01.2025 на суму 7099,00 грн, №СФ-0000155 від 31.01.2025 на суму 12618,60 грн.
З урахуванням умов Договору, зокрема п. 4.2., та положень ст. 254 ЦК України строк оплати вартості послуг становить:
за актом №ОУ-0000018 від 13.01.2025 на суму 7099,00 грн – до 20.01.2025,
за актом № ОУ-0000025 від 16.01.2025 на суму 17037,60 грн – до 21.01.2025,
за актом №ОУ-0000048 від 17.01.2025 на суму 8450,40 грн – до 22.01.2025,
за актом №ОУ-0000135 від 22.01.2025 на суму 17037,60 грн – до 27.01.2025,
за актом №ОУ-0000148 від 29.01.2025 на суму 7099,00 грн – до 03.02.2025,
за актом № ОУ-0000154 від 31.01.2025 на суму 12618,60 грн – до 05.02.2025.
Відповідач 12.02.2025 частково оплатив вартість послуг в сумі 5122,80 грн з призначенням платежу: «часткова сплата за послуги навантажувача, згідно рахунку № СФ-0000018 від 13.01.2025, ПДВ 20% 853,80 грн».
Заборгованість відповідача за отримані послуги склала 64219,40 грн.
В установлений Договором строк відповідач вартість послуг на суму 64219,40 грн не оплатив.
За порушення відповідачем строків оплати позивач нарахував та пред`явив до стягнення 1530,62 грн 3% річних за період з 19.01.2025 по 13.11.2025 та 3272,91 грн інфляційних втрат за період з січня 2025 року по листопад 2025 року. 
З огляду на те, що відповідач вартість наданих послуг не сплатив в повному обсязі, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.
Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони відповідно до статті 6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В частині 1 статті 638 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав і обов`язків.
Суд при вирішенні спору враховує, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг, за умовами якого відповідно до статті 901 ЦК України одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Правовий аналіз наведених положень ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що договір надання послуг є двостороннім правочином, за яким обов`язку виконавця з надання певної послуги кореспондує обов`язок замовника з її оплати.
Як встановлено судом, на виконання умов Договору позивачем надано, а відповідачем прийняті послуги на загальну суму 69342,20 грн, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт №ОУ-0000018 від 13.01.2025, № ОУ-0000025 від 16.01.2025, №ОУ-0000048 від 17.01.2025, №ОУ-0000135 від 22.01.2025, №ОУ-0000148 від 29.01.2025, № ОУ-0000154 від 31.01.2025.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Верховний Суд неодноразово наголошував, що принцип належного виконання полягає в тому, що воно має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 07.12.2022 у справі №910/11949/21).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Стаття 612 ЦК України визначає одним із основних видів порушення зобов`язання прострочення боржника. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання чи не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо оплати наданих послуг, а тому несвоєчасне виконання/невиконання в повному обсязі зобов`язання є його порушенням.
Як встановлено судом, строк оплати вартості послуг становив за актом №ОУ-0000018 від 13.01.2025 на суму 7099,00 грн – до 20.01.2025, за актом № ОУ-0000025 від 16.01.2025 на суму 17037,60 грн – до 21.01.2025, за актом №ОУ-0000048 від 17.01.2025 на суму 8450,40 грн – до 22.01.2025, за актом №ОУ-0000135 від 22.01.2025 на суму 17037,60 грн – до 27.01.2025, за актом №ОУ-0000148 від 29.01.2025 на суму 7099,00 грн – до 03.02.2025, за актом № ОУ-0000154 від 31.01.2025 на суму 12618,60 грн – до 05.02.2025.
Відповідно до банківської виписки відповідач 12.02.2025 частково оплатив вартість послуг в сумі 5122,80 грн з призначенням платежу: «часткова сплата за послуги навантажувача, згідно рахунку № СФ-0000018 від 13.01.2025, ПДВ 20% 853,80 грн».
Протягом розгляду справи відповідачем до господарського суду не подано жодного належного, допустимого та вірогідного доказу на спростування як факту надання позивачем послуг, що є предметом спору у цій справі, так і доказів оплати вартості наданих послуг в сумі 64219,40 грн у строк, обумовлений умовами Договору. 
Отже, за висновком суду відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, його заборгованість перед позивачем становить 64219,40 грн, відтак, вимога позивача про стягнення 64219,40 грн боргу є правомірною, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до поданого розрахунку, позивачем пред`явлено до стягнення 1530,62 грн 3% річних за період прострочення з 19.01.2025 по 13.11.2025 та 3272,91 грн інфляційних нарахувань за період прострочення з січня 2025 року по листопад 2025 року.
Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що 3% річних за заявлений позивачем період становлять 1531,48 грн, інфляційні нарахування – 3880,35 грн.
Відповідно до статей 14, 237 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.
Отже, вимоги позивача по стягненню 1530,62 грн 3% річних та 3272,91 грн інфляційних нарахувань є правомірними та підлягають задоволенню в межах заявлених позивачем сумах.
Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст. 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 64219,40 грн боргу, 1530,62 грн 3% річних та 3272,91 грн інфляційних нарахувань.
Розподіл судових витрат.
Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат. 
Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням того, що позовні вимоги задоволені судом повністю, судовий збір в сумі 3028 грн покладається на відповідача.
Керуючись статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “АПБ-Цегла” (код ЄДРПОУ 03588301, вул. Чернігівська, 33, м. Борзна, Ніжинський р-н, Чернігівська обл., 16400) на користь Комунального підприємства “Борзна-Комунальник” (код ЄДРПОУ 32118890), вул. Г.Барвінок, 36-А, м. Борзна, Ніжинський р-н, Чернігівська обл., 16400) заборгованість в сумі 64219,40 грн, 3% річних в сумі 1530,62 грн, інфляційні нарахування в сумі 3272,91 грн та судовий збір в сумі 3028 грн.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.О.Кузьменко