ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/33063/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 в адміністративній справі №160/33063/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Астион» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Астион» (далі позивач, ТОВ «Астион») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Київської митниці (далі – відповідач, митниця), в якому просило: визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування заявленої митної вартості від 26.09.2024 № UA100130/2024/000014/2, прийняте КИЇВСЬКОЮ МИТНИЦЕЮ з дати його прийняття.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року задоволено позовні вимоги, а саме:
Визнав протиправним та скасував Рішення про коригування заявленої митної вартості товару від 26.09.2024 № UA100130/2024/000014/2, прийняте Київською митницею.
Стягнув з Київської митниці (бульв. Гавела Вацлава, буд. 8А, м. Київ, 03124; ІК в ЄДРПОУ 43997555) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТИОН" (вул. Журналістів, буд. 13, кв. 116, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49051; ІК в ЄДРПОУ 45002123) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 4239,20 грн.
Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовну. Скаржник посилається на неправильно застосування судом норм матеріального права.
В обґрунтування скарги зазначено, зокрема, що на підтвердження заявленої митної вартості товарів, позивачем подано митному органу пакет документів, перелік яких зазначено у графі 44 митної декларації.
З приписів ч. 5 ст. 54 МК України вбачається, що митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи рахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.
Митницею було зазначено чіткі розбіжності, які містилися в поданих документах, а також зазначено, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Виключність повноважень митниць щодо здійснення державної митної справи, тобто митного контролю та митного оформлення, закріплено ст. 8 МК України.
Форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю (ч.1 ст. 320 МК України).
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Судом не досліджено в повному обсязі того, що під час проведення контролю правильності визначення митної вартості вищезазначеного товару встановлено, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 Кодексу, містять розбіжності, не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та надані не в повному обсязі.
З матеріалів справи вбачається, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявлених декларантом позивача за ЕМД на підставі розгляду поданих разом з митними деклараціями документів встановлено, що документи надані не в повному обсязі і містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Так, документів, передбачених положеннями Наказу №599 для підтвердження транспортних витрат, декларантом не надано.
Також, відповідно до ст. 9 Закону України від 01.07.2004 №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» договір транспортного експедирування укладається обов`язково у письмовій формі та умови договору визначаються за угодою сторін. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.
Договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.05.2023 № 02/08-1 ТР, який зазначений в рахунку на оплату транспортних послуг від 25.09.2024 № СФ-0000386, відсутній серед наданих документів до митного оформлення.
Також, надана до митного оформлення рахунок на транспортні витрати від 25.09.2024 № № СФ-0000386 містить посилання на заявку від 20.09.2024, яку не надано до митного оформлення.
Також звертаємо увагу суду, що згідно пункту 3.1 контракту поставка товару здійснюється відповідно до Інкотермс 2010. Згідно поданої декларації від 25.09.2024 № 24UA100130285030U8 умови поставки зазначено CFR Klaipeda. 
Позивач не залучає до митного оформлення жодного доказу, який би підтвердив транзитне переміщення в рамках Конвенції та оплату за транзит.
Таким чином, відповідно до Правил Інкотермс в редакції 2010 року, а саме умов поставки СЕН позивач повинен сплатити та включити до митної вартості товарів витрати на транзитне переміщення через територію країн європейського союзу.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
11 липня 2023 року між ТОВ «АСТИОН» та компанією DO URUGUAY SAS (далі – Продавець) укладено контракт №11072023 (далі – Контракт), відповідно до умов якого Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених у Контракті, продукцію, в подальшому по тексту «Товар» відповідно до Проформи Інвойс (Інвойс), які є невід`ємною частиною Контракту.
Відповідно до п. 2.1. Контракту, ціна Товару за одиницю і по позиціям фіксується у Проформі Інвойсі (Інвойсі).
Загальна сума Контракту становить 1 000 000,00 USD (п.2.2. Контракту).
Умови поставки товару визначені в розділі 3 Контракту.
За п. 4.1. Контракту оплата проводиться шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок Продавця згідно комерційних інвойсів у порядку та строки і на умовах, вказаних в Проформі інвойсі (інвойсі).
Умови пакування, маркування та якості Товару визначені розділом 5 Контракту.
Контракт вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2024 року (п. 10.5. Контракту).
На виконання умов Контракту Продавець склав та виставив Покупцю рахунокпроформу (Проформу Інвойс) DO 156/2024 від 12.08.2024 до Контракту (оформлюється до погрузки Товару в контейнер) на Товар, у тому числі риба морожена – вомер (Frozen Moonfish WR/ лат. Selene Peruviana), ціла, розмірний ряд: 100 - 150г, вагою нетто 3000кг, ціна 2100,00 доларів США за 1 000 кг, вартістю 6 300,00 доларів США; 150 - 200г, вагою нетто 6000кг, ціна 2450,00 доларів США за 1 000 кг, вартістю 14 700,00 доларів США; 200 - 300г, вагою нетто 10200кг, ціна 2600,00 доларів США за 1 000 кг, вартістю 26 520,00 доларів США, на загальну суму 47 520,00 доларів США.
Умови поставки товару CFR, KlAIPEDA-LITHUANIA (КЛАЙПЕДА, ЛИТВА), згідно за правилам «Інкотермс 2010».
Позивач, як покупець на виконання своїх зобов`язань, обумовлених Контрактом та Проформою Інвойсом DO 156/2024 від 12.08.2024, за реквізитами Продавця 13.08.2024 в безготівковій формі здійснив попередню оплату в сумі 13 560,00 доларів США, що складає 20% від загальної вартості Товару.
Факт здійснення попередньої оплати підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті № 220 від 13.08.2024 з відміткою про оплату, зробленою АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК».
Відповідно до Комерційного Інвойсу 001-010-000003884 від 17.08.2024 до Контракту (оформлюється при погрузці Товару в контейнер по фактичній кількості Товару завантаженого в контейнер) Продавець відправив товар - риба морожена – вомер (Frozen Moonfish WR/ лат. Selene Peruviana), ціла, розмірний ряд:
- 100 - 150г, без додання солі і спецій, без вмісту складових сумішей, не піддана тепловій та кулінарній обробці, не консервована, вагою нетто 3000кг, ціна 2100,00 доларів США за 1 000 кг, вартістю 6 300,00 доларів США;
- 150 - 200г, без додання солі і спецій, без вмісту складових сумішей, не піддана тепловій та кулінарній обробці, не консервована, вагою нетто 6000кг, ціна 2450,00 доларів США за 1 000 кг, вартістю 14 700,00 доларів США;
- 200 - 300г, без додання солі і спецій, без вмісту складових сумішей, не піддана тепловій та кулінарній обробці, не консервована, вагою нетто 10200кг, ціна 2600,00 доларів США за 1 000 кг, вартістю 26 520,00 доларів США, на загальну суму 47 520,00 доларів США.
Умови оплати - попередня оплата 20%, а залишок в розмірі 80% - по копіям документів.
Умови поставки – CFR, KlAIPEDA-LITHUANIA (КЛАЙПЕДА, ЛИТВА). Найменування, кількість, розмірний ряд, фасування, вага, вартість та ціна по кожній позиції товару завантаженого в контейнер залишок товару складається з асортименту:
- Риба морожена - вомер (Frozen Moonfish WR/ лат. Selene Peruviana) ціла, розмірний ряд 100 – 150г, без додання солі і спецій, без вмісту складових сумішей, не піддана тепловій та кулінарній обробці, не консервована, упакована в 300 картонні коробки., по 10кг у кор., чиста вага нетто – 3000 кг (без урахування ваги крижаної глазурі), укладена на палети. Дати виробництва: 10.08.2024, термін придатності: 24 місяці. Виробник: PESKOREA S.A. (6252). Країна виробництва: Еквадор (ЕС);
- Риба морожена – вомер (Frozen Moonfish WR/ лат. Selene Peruviana) ціла, розмірний ряд 150 - 200г, без додання солі і спецій, без вмісту складових сумішей, не піддана тепловій та кулінарній обробці, не консервована, упакована в 600 картонні коробки., по 10кг у кор., чиста вага нетто – 6000 кг (без урахування ваги крижаної глазурі), укладена на палети. Дати виробництва: 10.08.2024, термін придатності: 24 місяці. Виробник: PESKOREA S.A. (6252). Країна виробництва: Еквадор (ЕС);
- Риба морожена – вомер (Frozen Moonfish WR/ лат. Selene Peruviana) ціла, розмірний ряд 200 - 300г, без додання солі і спецій, без вмісту складових сумішей, не піддана тепловій та кулінарній обробці, не консервована, упакована в 1020 картонні коробки., по 10кг у кор., чиста вага нетто – 10200 кг (без урахування ваги крижаної глазурі), укладена на палети. Дати виробництва: 10.08.2024, термін придатності: 24 місяці. Виробник: PESKOREA S.A. (6252). Країна виробництва: Еквадор (ЕС).
Після відправки Товару, в порядку та строки, визначені умовами Контракту та Комерційного Інвойсу 001-010-000003884 від 17.08.2024, ТОВ «АСТИОН» 12.09.2024 здійснило доплату Продавцю залишку 80% вартості Товару в сумі 53 720,00 доларів США, з урахуванням раніше проведеної передоплати в сумі 18 345,84 Доларів США.
Наведене підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №250 від 12.09.2024 з відміткою АТ «ПУМБ» про оплату, а також роздруківкою банку про здійснення грошового переказу.
Позивачем як покупцем було в повному обсязі оплачено придбаний у Продавця Товар, оформлений по Інвойсу 001-010-000003884 від 17.08.2024 на загальну суму 47 520,00 Доларів США до Контракту.
З метою митного оформлення ввезеного товару позивачем було подано відповідачу митну декларацію від 25.09.2024 № 24UA100130285030U8 з наданими на підтвердження митної вартості товару документами:
- Сертифікат якості № б/н від 17.08.2024;
- Пакувальний лист 001-010-000003884/1 від 17.08.2024;
- Рахунок-проформа (інвойс) DO 156/2024 від 12.08.2024;
- Рахунок-фактура (інвойс) 001-010-000003884/1 від 17.08.2024;
- Автотранспортна накладна № б/н від 21.09.2024;
- Міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво LT0355207/1170 від 21.09.2024;
- Міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво № SСТ-/ №0005524 від 19.08.2024;
- Сертифікат про походження товару 16778014202400000418Р від 02.09.2024;
- Некласифікований комерційний документ – інформаційний лист № 49 від 24.09.2024;
- Платіжна інструкція в іноземній валюті № 220 від 13.08.2024;
- Платіжна інструкція в іноземній валюті № 250 від 12.09.2024;
- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору GTR № 227556 від 23.09.2024;
- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору GTR № 227557 від 23.09.2024;
- Рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг CФ-0000386 від 25.09.2024;
- Довідка про транспортні витрати № 09-25 від 25.09.2024;
- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 11072023 від 11.07.2024;
- Договір про надання послуг митного брокера № 7/8-8 від 11.05.2023;
- Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 11930923 від 23.09.2024;
- Копію митної декларації країни відправлення №24LTLUВ000067673В0 від 21.09.2024.
У митій декларації митну вартість товару визначено (за основним методом) за ціною контракту.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товару виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням, а саме: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (передбачені наказом МФУ від 24.05.2012 №599); 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування належної якості; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 6) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 7) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) виписку з бухгалтерської документації; 9) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У відповідь на повідомлення митного органу ТОВ «АСТИОН» листом від 25.09.2024р., надано: 1) Заявку на перевезення № 20092024-1 від 20.09.2024; 2) Коносамент на контейнер (доставка до Клайпеди) MEDUGY959926 від 17.08.2024; 3) Загальний інвойс на контейнер № 001-010-000003884 від 17.08.2024. Також в листі було повідомлено, що на даний час надати інші документи не має можливості, в зв`язку з чим висловлено прохання завершити консультацію та провести митне оформлення за вказаною митною декларацією.
Проте, Київською митницею оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100130/2024/000258, а також прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 26.09.2024 №UA100130/2024/000014/2.
В результаті коригування загальна вартість товару: риба морожена - вомер (Frozen Moonfish WR/ лат. Selene Peruviana) ціла, розмірний ряд: № 1 - 100-150г складає 8700,00 доларів США із розрахунку вартості за одиницю 2,9000 доларів США х 3000кг; № 2 - 150 – 200г складає 18600,00 доларів США, із розрахунку вартості за одиницю – 3,1000 доларів США х 6000кг та №3 – 200 – 300г складає 34680,00 доларів США, із розрахунку вартості за одиницю – 3,4000 доларів США х 10200кг відповідно.
Товар було випущено у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до положень ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України та Позивачем було оформлено Митну електронну декларацію 24UA100130285068U4 від 26.09.2024 року.
Обставини прийняття вказаного рішення:
1) В графі 70 «призначення платежу» платіжної інструкції в іноземній валюті від 12.09.2024 № 250 вказано "Prepaymentforfrozenfish" (передоплата за рибу морожену) contract 11072023 dd 11.07.2023, invoice 001-010-000003884 dd 17.08.2024. Посилання в платіжному документі на відсутній документ (не подано під час митного оформлення). В графі 70 «призначення платежу» платіжної інструкції в іноземній валюті від 12.09.2024 № 250 вказано "Prepaymentforfrozenfish" (передоплата за рибу морожену) contract 11072023 dd 11.07.2023, invoice DO 156/2024 dd 12.08.2024. Вказана сума 13 560,00 доларів США Натомість до митого оформлення подано проформу-інвойс DO 156/2024 де вказана сума 67800 USD. Також загальна сума за даними 2-ма платіжними документами складає 67280 доларів США, а згідно проформи-інвойсу загальна сума в розмірі 67800USD.
2) Для підтвердження такої складової митної вартості, як транспортні витрати, декларантом надано рахунок від 25.09.2024 № СФ-0000386, однак, відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», до документів, які підтверджують вартість транспортування можуть належати: договір про надання транспортно-експедиційних послуг; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг; заявки на перевезення; акт виконаних робіт по наданню послуг з перевезення; калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Так, документів, передбачених положеннями Наказу №599 для підтвердження транспортних витрат, декларантом не надано.
3) Також, відповідно до ст. 9 Закону України від 01.07.2004 №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» договір транспортного експедирування укладається обов`язково у письмовій формі та умови договору визначаються за угодою сторін. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Проте, договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.05.2023 № 02/08-І ТР, який зазначений в рахунку на оплату транспортних послуг від 25.09.2024 № СФ-0000386, відсутній серед наданих документів до митного оформлення.
4) Надані до митного оформлення рахунки щодо використання складських та інших витрат від 23.09.2024 № GTR Nr.227556 та від 23.09.2024 № GTR Nr.227557 виставлені «UAB "NORDNIX"». Тобто відбулося залучення третіх осіб. Підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару. Тобто, відповідно до ст. 9 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність» необхідно надання документів від осіб, залучених до перевезення (зазначені у транспортних документах), разом із тим, підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування.
Також, надана до митного оформлення рахунок на транспортні витрати від 25.09.2024 № № СФ-0000386 містить посилання на заявку від 20.09.2024 № 20092024- 1, яку не надано до митного оформлення.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено. Подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
За визначеннями, наведеними у пунктах 23 та 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі – МК України), митне оформлення – це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль – це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини 1, 2 статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Частинами 1, 2 статті 318 МК України визначено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Так, частина 1 статті 257 МК України визначає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.
За правилами частини 7 статті 257 МК України, перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відповідно до частини 8 статті 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі відомості про найменування товару, код товару згідно з УКТ ЗЕД, фактурну вартість товарів, митну вартість товарів та метод її визначення.
Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (частина 5 статті 255 МК України).
Згідно з ч.4 ст. 260 МК України, періодична митна декларація може подаватися на регулярне переміщення через митний кордон України товарів однією і тією ж особою на одних і тих же умовах та підставах протягом не більше 180 днів та під зобов`язання про подання додаткової декларації на товари, переміщені за періодичною митною декларацією протягом попереднього календарного місяця, у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч.1 ст. 261 МК України, у разі подання відповідно до статей 259-260-1 цього Кодексу попередньої, тимчасової, спрощеної або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати митному органу додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою, спрощеною або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.
Згідно з частинами 1-4 статті 337 МК України, перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Формато-логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення даних митних декларацій та повернення результатів перевірки,- перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав,- в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов`язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.
Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань митної справи.
Відповідно до частини 1 статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з приписами частини 2, 3 статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
Відповідно до частини 4 статті 52 МК України передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості. 
Відповідно до частини 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частина 2 статті 53 МК України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За частиною 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
За приписами частини 5, 6 статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Як встановлено частиною 1-3 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
За приписами частини 6 статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 55 МК України, Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Стаття 57 МК України визначає методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту
Згідно зазначеної статті МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Стаття 58 МК України визначає порядок та підстави застосування методу визначення митної вартості товарів, як метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України.
Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. ( ч.1 ст.58 Митного кодексу України).
Згідно частини 2 - 4 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Наказом Державної митної служби України № 689 від 11.09.2015 року затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Згідно із приписами ч. 1, 2 ст. 382 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори (контракти), крім тих, укладення яких заборонено законодавством України.
Форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право" та іншими законами.
Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» №959-XII від 16.04.1991 передбачено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України (надалі МК України) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі – ГАТТ).
Відповідно до Угоди про застосування статті VII ГАТТ за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості з точки зору її повноти і прав (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Згідно з статтею VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. (вартість операції).
Аналогічний висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК, наведений Верховним Судом у постановах, зокрема, від 27.03.2020 у справі №540/2605/18, від 06.05.2020 у справі №140/1713/19, від 25.11.2020 у справі №1.380.2019.001657, від 26.06.2018 у справі № 814/1996/15, від 19.06.2018 у справі № 826/6346/16, від 24 грудня 2020 року у справі № 804/562/16, від 20.03.2020 у справі №480/4423/18, від 17.01.2022 у справі №520/2000/19, від 09 вересня 2022 року у справі № 820/2004/17, від 02 червня 2022 року у справі № 460/ 2674/20, від 15 серпня 2024 року у справі № 820/4484/18.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду яка викладена у постанові від 05.03.2019р. у справі №815/5791/17 основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.
Так, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Отже, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, з метою митного оформлення ввезеного товару позивачем було подано відповідачу митну декларацію від 25.09.2024 № 24UA100130285030U8 з наданими на підтвердження митної вартості товару документами: Сертифікат якості № б/н від 17.08.2024; Пакувальний лист 001-010-000003884/1 від 17.08.2024; Рахунок-проформа (інвойс) DO 156/2024 від 12.08.2024; Рахунок-фактура (інвойс) 001-010-000003884/1 від 17.08.2024; Автотранспортна накладна № б/н від 21.09.2024; Міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво LT0355207/1170 від 21.09.2024; Міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво № SСТ-/ №0005524 від 19.08.2024; Сертифікат про походження товару 16778014202400000418Р від 02.09.2024; Некласифікований комерційний документ – інформаційний лист № 49 від 24.09.2024; Платіжна інструкція в іноземній валюті № 220 від 13.08.2024; Платіжна інструкція в іноземній валюті № 250 від 12.09.2024; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору GTR № 227556 від 23.09.2024; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору GTR № 227557 від 23.09.2024; Рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг CФ-0000386 від 25.09.2024; Довідка про транспортні витрати № 09-25 від 25.09.2024; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 11072023 від 11.07.2024; Договір про надання послуг митного брокера № 7/8-8 від 11.05.2023; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 11930923 від 23.09.2024; Копію митної декларації країни відправлення №24LTLUВ000067673В0 від 21.09.2024.
Отже, декларант надав відповідачу всі необхідні документи із поданням митної декларації, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною контракту.
Так, позивачем було додано вартість транспортно-експедиційних послуг транспортування товару транспортним засобом за маршрутом м. Клайпеда (Литва) – пункт пропуску в Україні Ягодин (Україна) – м. Суми (Україна), загальна вартість чого склала 80 000,00 грн. без ПДВ, яку включено до митної вартості товару, що декларувався.
Умови поставки товару CFR, KlAIPEDA-LITHUANIA (КЛАЙПЕДА, ЛИТВА), згідно за правилам «Інкотермс 2010».
Отже, поставка товару здійснювалась на умовах CFR Клайпеда (Литва) згідно з Інкотермс 2010.
Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс 2010) термін CFR означає, що продавець постачає товар на борт судна. Продавець зобов`язаний укласти договір та сплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення.
Ціна товару за умовами постанови CFR означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару зі сплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки (фрахта) до порту призначення, без вивантаження в порту, відповідно, узгоджуючи умови поставки на зазначених умовах, сторони контракту погодились в тим фактом, що ціна товару, зазначена у специфікації та інвойсі, вже включає в себе додаткові витрати, у тому числі пакування та маркування.
Отже, ціна на умовах CFR означає, що контрактна ціна за товар включає суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки (фрахту) до порту призначення, без розвантаження у порту.
Термін CFR передбачає, що договір страхування не зобов`язана укладати жодна із сторін.
Особливість терміну CFR у тому, що перехід ризиків і зобов`язань різняться за часом і місцем.
Так, продавець може вважатися таким, що виконав свої зобов`язання після доставки товару на борт судна для подальшого фрахту. Але ризик за безпеку продукції переходить на покупця лише тоді, коли судно прибуває до порту призначення.
Так, поставка Товару, ввезеного на митну територію України визначена Контрактом на умовах CFR Klaipeda, що згідно з правилами Інкотермс 2010, включає оплату Продавцем доставки Товару в порт, його завантаження, фрахт судна та проходження митних процедур, пов`язаних з експортом, у тому числі оплати відповідних платежів і зборів, а також розвантаження, внаслідок чого такі витрати не підлягають включенню до митної вартості ввезеного товару.
Дані витрати складаються з транспортно-експедиційних витрат на перевезення вантажу автомобілем марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіп д.н.з. НОМЕР_2 по маршруту м. Клайпеда (Литва) – м. суми (Україна) до складу яких входить перевезення вантажу з м. Клайпеда (Литва) до п/п Ягодин (Україна) в сумі 60 000,00 грн., без ПДВ та з Ягодин (Україна) до м. суми (Україна) в сумі 20 000,00 грн., без ПДВ. Транспортно-експедиційні послуги входять у вартість фрахту. Страхування Товару не проводилось.
На підтвердження транспортних витрат позивачем було надано:
- заявку на перевезення вантажу № 20092024-1 від 20.09.2024 згідно договору про надання транспортних та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № 02/08-1ТР від 02.08.2023, в якій заявником вказано ТОВ «АСТИОН», а експедитором ФОП « ОСОБА_1 »;
- договір № 02/08-1ТР про надання транспортних та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 02.08.2023, укладений між ТОВ «АСТИОН» та ФОП ОСОБА_1 , в якому визначено умови перевезення та реквізити сторін;
- рахунок-фактура № СФ-0000386 від 25.09.2024 на загальну суму 80 000,00 грн, без урахування ПДВ, який сплачено повністю;
- міжнародну товарно-транспортна накладну (СМR) від 21.09.2024 на перевезення Товару автомобілем DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп д.н.з. НОМЕР_2 за маршрутом Klaipeda, Lithuania – м. Суми для ТОВ «АСТИОН»;
- довідку про транспортно-експедиційні послуги № 09-25 від 25.09.2024, видану ФОП « ОСОБА_1 » про вартість транспортно-експедиційних витрат з перевезення вантажу.
Зазначені документи є необхідними для ведення бухгалтерського обліку із дотриманням податкового законодавства, які є підтвердженням наявності та змісту договорів перевезення, як то визначено законодавством України, зокрема, статтею 134 Кодексу торгівельного мореплавства України, ст. 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільно перевезення вантажів, абзацом 27 розділу 1 Наказу Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997.
Також, ТОВ «АСТИОН» листом від 25.09.2024р., надано до митного органу: 1) Заявку на перевезення № 20092024-1 від 20.09.2024; 2) Коносамент на контейнер (доставка до Клайпеди) MEDUGY959926 від 17.08.2024; 3) Загальний інвойс на контейнер № 001-010-000003884 від 17.08.2024.
Щодо посилання скаржника на оплату товару визначених в графі 70 «призначення платежу» платіжної інструкції в іноземній валюті від 12.09.2024 № 250 та в графі 70 «призначення платежу» платіжної інструкції в іноземній валюті від 12.09.2024 № 250, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів статті 53 МК України надання до митного органу банківських платіжних документів та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару не є безумовним або обов`язковим. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Суперечності у відомостях у документах на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 11.06.2019 у справі №813/1755/17, від 29.07.2021 у справі №380/6459/20.
Твердження відповідача про те, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення була відсутність у наданих до митного оформлення документах даних щодо складової митної вартості товару у зв`язку наявними розбіжностями в проформу-інвойс DO 156/2024 де вказана сума 67800 USD. Також загальна сума за даними 2-ма платіжними документами складає 67280 доларів США, а згідно проформи-інвойсу загальна сума в розмірі 67800USD, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, є необґрунтованими.
Щодо інших тверджень митного органу, які визначені як підстави для помилковості визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, суд виходить з того, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Так, наведені зауваження, що викладені відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, суд вважає помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару, не вказують на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Документи, на які посилається відповідач не є документами, які підтверджують митну вартість товарів, вичерпний перелік яких наведено у частині 1 статті 53 Митного кодексу України.
Відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
Колегія суддів зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються, аткі відомості не повинні братися до уваги при контролі за митною вартістю.
Верховний Суду від 12 березня 2019 року по справі №803/3649/15, наголосив, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. Отже, доводи митного органу в цій частині також не можуть бути покладені в основу рішення про коригування митної вартості товарів.
У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №815/329/17, зазначено, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені). 
Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 01 березня 2023 року .справа № 420/18880/21, від 19 листопада 2024 року справа № 420/23588/23.
Колегія суддів зазначає, що оплата у розмірі, зазначеному у платіжних дорученнях, жодним чином не вплинула та не могла вплинути на правильність визначення митної вартості товару. Невиконання умов контракту між сторонами в частині оплати товару не свідчить про заниження заявленої митної вартості та не є підставою для коригування митної вартості, а за умовами контракту тягне відповідні наслідки до покупця.
Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №804/4680/16, висловлював правовий висновок щодо умов оплати за товар: у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №813/1755/17, від 29.07.2021 року у справі №380/6459/20.
Так, суд зауважує, що наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей тощо) у первинних документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватися, як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товарів та не є підставою для автоматичного висновку про недостовірність усієї інформації, що ними відображена, якщо за результатами дослідження інших даних (сукупності решти відомостей, що викладені в документах) та доказів можна достовірно визначити митну вартість товару. При цьому суди врахували, що за змістом контракту та інвойсу, які в силу положень частини другої статті 53 МК України є основними документами, що підтверджують митну вартість товару, визначено однакові умови поставки, а відповідачем, своєю чергою, не доведено, що виявлені ним недоліки змісту пакувальних листів вплинули чи могли вплинути на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 520/11059/2020.
Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено. Так само й інших юридичних фактів, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.
Таким чином подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
З урахуванням вищевикладеного, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують.
Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 в адміністративній справі №160/33063/24 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 в адміністративній справі №160/33063/24 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Чабаненко