Справа № 308/11591/25

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року         м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурорів – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 та його адвоката – ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/11591/25, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025071030000582 від 31.03.2025 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Рівненської області, Зарічневського району, с. Зарічне, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, у невстановлений органом досудового розслідування спосіб, місці та часі, але не пізніше 17 години 18 хвилин 05.06.2025, придбав, з метою збуту від невстановленої органом досудового розслідування особи, психотропну речовину - метамфетамін, масою 0,1808 грам, яку умисно, незаконно зберігав при собі до 05.06.2025 року, коли близько 17 годин 18 хвилин перебуваючи на водійському місці в автомобілі марки «Skoda» моделі «Octavia» з д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: місто Ужгород, вулиця Павла Чубинського, умисно, незаконно збув зазначену психотропну речовину, яка знаходилась всередині згортку фольги за 1000 грн. особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (яка була залучена до конфіденційного співробітництва та діяла під контролем правоохоронних органів, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки).
Одразу після чого, збута ОСОБА_5 психотропна речовина, яка знаходилась всередині згортку фольги виучена у ОСОБА_7 співробітниками ВКП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області та передана на експертне дослідження.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/107-25/7661-НЗПРАП від 10.06.2025 року, збута ОСОБА_5 кристалічна речовина у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою 0,1808 грам.
За таких обставин ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.
Крім цього, ОСОБА_5 у невстановлений органом досудового розслідування спосіб, місці та часі, умисно, незаконно, без мети збуту, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено – канабіс, загальною масою 6,0735 грама, який не пізніше 17.06.2025 року умисно, незаконно, перемістив до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав такий до моменту його виявлення та вилучення під час проведення обшуку, що мав місце 17.06.2025 року.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/107-25/8237-НЗПРАП від 07.07.2025 року, вилучена у ОСОБА_5 подрібнена речовина рослинного походження, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено – канабісом. Маса канабісу у перерахунку на суху речовину становить 6,0735 грама.
За таких обставин ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив обставини вчинених злочинів, що викладені в обвинувальному акті, при цьому вказавши суду час, місце і спосіб вчинених злочинів. Щиро кається у вчиненому. Показав також, що на даний час усвідомлює, що вчинив погано та просить суд суворо його не карати. У подальшому зобов`язується не вчиняти нових злочинів. 
Заслухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності і істинності їх позицій не має, розуміючи при цьому, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо. 
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 – «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
У справах “Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії” від 06.12.1998 (пункт 253), “Козинець проти України” від 06.12.2007 (пункт 54), “Нечипорук і Йонкало проти України” від 21.04.2011 (пункт 150), “Зякун проти України” від 25.02.2016 (пункт 40) Європейський Суд неодноразово наголошує про те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Отже, заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить, «поза розумним сумнівом» до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень і кваліфікує його дії за ч.1 ст.307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, а також за ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, зокрема те, що злочин за ч.1 ст. 307 КК України, відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.
Поряд з вказаними обставинами, при призначенні покарання суд враховує дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, є молодим за віком, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є те, що останній щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину даючи визнавальні показання.
Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 те, що останній свою вину визнав повністю.
Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_5 остаточне покарання, суд бере до уваги наведені вище фактичні обставини справи та особу винного, який на думку суду усвідомив вчинені ним злочини, що істотно знижує суспільну небезпеку вчиненого, а тому приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст.50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання, в межах санкцій ч.1 ст. 307 та ч.1 ст. 309 КК України, із застосуванням вимог ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, при умові виконання покладених на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення ОСОБА_5 та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні становлять 4902,70 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_5 .
Долю речових доказів по справі, суд вирішує у порядку визначеному ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.7-29, 368-371,373,374,376,392,394,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 307 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст.309 КК України - у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;
за ч.1 ст.307 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 , покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України,  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь НДЕКЦ в Закарпатській області судові витрати за проведені по справі експертизи, в розмірі – 4902,70 грн.
Речові докази по справі: 
- згорток фольги із речовиною кристалічного походження білого кольору, яку упаковано до спец.пакету НПУ СУ PSP1192880 – знищити;
- пластиковий контейнер з речовиною рослинного походження зеленого кольору, який упаковано до спец, пакету НПУ 2175054 – знищити;
- мобільний телефон марки «Хіаоші Redmi Note 7» ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , який упаковано до паперового конверту НІТУ СУ – повернути ОСОБА_5 ,
- мобільний телефон марки «IPhone 13 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_4 , з сім картою НОМЕР_5 , який упаковано до паперового конверту НПУ СУ – повернути ОСОБА_5 
- флеш носій з маркуванням «Toshiba» та два флеш носії без маркувань, які упаковано до спец, пакету НПУ ICR 0233432 – повернути ОСОБА_5 
- грошові кошти у сумі 200 доларів США, які упаковано до спец, пакету НПУ ICR 0233434 – звернути в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1