ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

20 січня 2026 року 	м.Суми	

Справа №950/584/24 
Номер провадження 22-ц/816/21/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів - Криворотенка В. І. , Щербаченко М. В. 
за участю секретаря судового засідання – Овчаренко М.В.

у присутності:
позивача ОСОБА_1 та його представника – адвоката Касатської Юлії Анатоліївни,
представника позивачки ОСОБА_2 – адвоката Шудренко Тетяни Олександрівни,
представника відповідача ОСОБА_3 – адвоката Борики Олександра Олександровича, 

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 19 грудня 2024 року у складі судді Бакланова Р.В. ухваленого в м. Лебедин Сумської області, повне судове рішення складено 30 грудня 2024 року,
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича про визнання недійсним та скасування рішення нотаріуса про проведення державної реєстрації права власності,
в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_4 . Після його смерті вони прийняли спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їх мати ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 . 18 січня 2018 року приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В. за заявою ОСОБА_3 заведена спадкова справа №10/2018. 31 січня 2018 року із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 і ОСОБА_2 
28 грудня 2023 року приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховським Д.В. ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 2,5613 га, площею 0,45543га, 0,5310га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Боровеньківського старостинського округу Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області.
Вказували, що у січні 2024 року вони звернулися до нотаріуса із запитом, в якому просили повідомити чи видавалися свідоцтва про спадщину. Листом від 29 грудня 2023року №944/02-14 нотаріус повідомив ОСОБА_1 про те, що від імені померлої ОСОБА_5 був посвідчений заповіт 07 березня 2008року за реєстровим номером 65, згідно якого земельну ділянку площею 3,55 га вона заповіла ОСОБА_3 . 18 січня 2018 року ОСОБА_6 до приватного нотаріуса подана заява про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №21. Відповідно до поданих документів було зроблено розрахунок обов`язкової частки у спадковому майні ОСОБА_5 . Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_3 .
У витязі від 18 січня 2019 року вказано, що ОСОБА_5 є власницею домоволодіння.
У довідці Боровенківської сільської ради Лебединського району від 18 вересня 2018 року №02-29/187 вказано, що згідно запису в погосподарській книзі в господарстві, яке знаходиться АДРЕСА_1 , належить померлій ОСОБА_5 зареєстрований житловий будинок. Проте, вказана довідка містить неправдиві відомості, так як згідно виписки із погосподарської книги №2 Боровеньківської сільської ради за 2021-2025 роки домогосподарство по АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_4 , а не за ОСОБА_5 . 
14 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Жураховського із заявою, в якій просив долучити до матеріалів спадкової справи 102018 від 24 грудня 2017 року виписку з погосподарської книги №2 Боровенківської сільської ради за 2021-2025 роки, по цьому питанню ніяких дій нотаріус не прийняв.
Зазначають, що витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 153828420 виданий 23 січня 2019 року, в якому вказано, що будинок належить померлій ОСОБА_5 , є неправомірним і виготовлений за підробленими документами (довідка з сільської ради від 18 вересня 2018 року). Ця довідка суперечить довідці виданій 13 грудня 2022 року. 19 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з проханням надати перелік документів, необхідних для оформлення спадщини. У відповіді від 29 листопада 2019 року нотаріус повідомив , що до спадкової маси входить 3,55 та 1/3 частина земельної ділянки, про будь-яке інше майно яке увійшло до спадкової маси інформації нотаріуса не надавалося. 
Вважають, що мати ОСОБА_5 за життя не вступила у спадщину після смерті їх батька.
За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, неохопленого заповітом, у разі незгоди її частка визначається з усього складу спадщини.
Вважають, що приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховський Д.В. видав неправомірно свідоцтво про право на спадщину. 
Посилаючись на вищевказані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, просили суд визнати недійсним та скасувати рішення приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В. за індексним номером 45164217 від 23 січня 2019 року (запис про право власності №29958452) про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок загальною площею 45.6 кв.м, житловою площею 29.3 кв.м. (під літ. А-І), до якого входить прибудова «аі», літня кухня під. літ. «Б», погріб під літ. №1-3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за ОСОБА_5 .
Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 19 грудня 2024 рокуу задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що у провадженні приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В. перебуває спадкова справа №10/2018, відкрита 18 січня 2018 року щодо майна ОСОБА_5 , яка є матір`ю позивачів. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_4 та чоловік ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_4 належало на праві власності домогосподарство, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Мати позивачів за свого життя, а також позивачі свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 не отримували, право власності на вказане домогосподарство за собою не реєстрували. 18 січня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Жураховського Д.В. із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований з вищевказаною адресою, за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 . До заяви згідно інформації з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 січня 2019 року додав: довідку-характеристику 03-2-01/19, видану 11 січня 2019 року ТОВ «Бюро технічної інвентаризації«Гарант»; довідку 02-29/187, видану 18 вересня 2018 року Боровеньківською сільською радою; довідку 1063 від 27 листопада 2018 року, видану КП «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради».
Вказує, що приватний нотаріус Жураховський Д.В, не маючи на те законних підстав, за відсутності документів для проведення реєстрації права власності, передбачених ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», 18 січня 2019 року о 15 год. 19 хв., не перевіряючи відомості щодо раніше зареєстрованого на вказаний будинок права власності, здійснив державну реєстрацію права власності на житловий будинок. При цьому у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 січня 2019 року зазначено, що підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 (яке було зареєстровано 18 січня 2019 року) є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45164217 від 23 січня 2019 року. Тобто, державним реєстратором - приватним нотаріусом вказане рішення прийнято через 5 днів (23 січня 2019 року) після проведення ним державної реєстрації права власності на вказаний будинок, що свідчить про незаконність проведення державної реєстрації 18 січня 2019 року права власності за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .
Наголошує на тому, що згідно з діючим законодавством на момент вчинення реєстраційних дій, єдиним документом на підставі якого могло бути зареєстровано право власності, є свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом після смерті попереднього власника майна ОСОБА_7 або рішення суду про визнання за ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно у порядку спадкування після ОСОБА_7 . Однак вказані документи відсутні, ОСОБА_5 після смерті свого чоловіка спадщину не оформляла, за реєстрацією права власності за нею за життя не зверталась.
Представником ОСОБА_3 – адвокатом Борикою О.О. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на те, що державна реєстрація домоволодіння за спадкодавцем ОСОБА_5 проведено приватним нотаріусом з дотриманням норм чинного законодавства, просить рішення суду залишити без змін, а доводи апеляційної скарги просить залишити без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Шудренко Т.О., яка погодилась з доводами апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника відповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
У частинах 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.
З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .
За життя ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташована на території Боровеньківської сільської ради Лебединського району Сумської області площею 3,55 га земель (а.с.16, т. 1).
07 березня 2009 року державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Лисенко В.Ф. видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 дружині – ОСОБА_5 , сину – ОСОБА_1 , дочці – ОСОБА_2 , якими було успадковане по 1/3 наступного майна: земельної ділянки площею 3,55 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованої на території Боровеньківської сільської ради Лебединського району, що належала померлому ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІV-СМ№002771; майнового паю, який перебуває в колективній власності КСП «Прогрес» с. Боровенька, Лебединського району, Сумської області (146-151, т.1).
28 серпня 1992 року Сумським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації складено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду розташованого у АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 (а.с.19-22, т. 1).
Згідно з виписки з погосподарської книги №2 Боровеньківської сільської ради за 2021-2025 роки, виданої Боровеньківським старостинським округом Лебединської міської ради Сумського району Сумської області 13 грудня 2022 року, будинок у АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_4 (а.с.23, т.1).
Відповідно до довідки Боровеньківської сільської ради Лебединського району Сумської області №02-29/187 від 18 вересня 2018 року, згідно запису №0138-05 в погосподарській книзі в господарстві, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить померлій ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), зареєстрований газифікований житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами (а.с.25, т. 1).
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 січня 2019 року, 18 січня 2019 року за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - на житловий будинок загальною площею 45,6 кв.м, житловою площею 29.3 кв.м, (під літ. А-І), до якого входить прибудова «аі», літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», погріб під літ. п/г, огорожа під літ. № 1-3 (а.с. 26, т. 1). Підстава виникнення права власності: довідка-характеристика, серія та номер 03-2-01/19, видана 11 січня 2019 року, видавник ТОВ «Бюро технічної інвентаризації «Гарант»; довідка, серія та номер 02-29/187, видана 18 вересня 2018 року, видавник Боровеньківська сільська рада; довідка, серія та номер 106, видана 27 листопада 2018 року, видавник: КП «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради». 
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не надано належних та допустимих доказів у обґрунтування своїх вимог щодо незаконності проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок та порушення їх прав прийняттям цього рішення.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки вони не відповідають вимогам закону та обставинам справи. 
Згідно зі статтею 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є позивачі та їх мати – ОСОБА_5 , які у встановленому законом порядку прийняти спадщину після смерті ОСОБА_4 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст.1269 ЦК України шляхом звернення у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини із відповідними заявами до нотаріуса, а ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті чоловіка в порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку передбаченого ст.1270 ЦК України не заявила про відмову від неї.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 – ОСОБА_5 , за життя нею було складено заповіт, за яким належну їй земельну ділянку площею 3,55 га для ведення сільського товарного виробництва вона заповіла своєму синові ОСОБА_3 . Спадщина після смерті ОСОБА_5 була прийнята ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказували на те, що реєстрація приватним нотаріусом Жураховським Д.В. за померлою ОСОБА_5 права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 порушує їх права, як спадкоємців після смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Пунктом 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого поставною КМУ від 25 грудня 2015 року №1127, у редакції постанови КМУ від 23 серпня 2016 року №553, (у редакції, чинній станом на 18 січня 2019 року) визначено, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.
Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.
У разі коли нерухоме майно розташоване в межах декількох територій - Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва чи м. Севастополя, державна реєстрація прав проводиться в межах однієї території, що обрана заявником.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній станом на 18 січня 2019 року) державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:
1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;
2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;
3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;
4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;
5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;
6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;
7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;
8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;
9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;
10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;
11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;
12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;
13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;
14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
Як уже зазначалося, державна реєстрації за померлою ОСОБА_5 на домоволодіння АДРЕСА_1 проведена приватним нотаріусом Жураховським Д.В. на підставі довідки-характеристики, серія та номер 03-2-01/19, виданої 11 січня 2019 року, видавник ТОВ «Бюро технічної інвентаризації «Гарант»; довідки, серія та номер 02-29/187, видана 18 вересня 2018 року, видавник Боровеньківська сільська рада; довідки, серія та номер 1063, виданої 27 листопада 2018 року, видавник: КП «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради».
Правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння, зазначених в ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» приватному нотаріусу Жураховському Д.В. для проведення державної реєстрації надано не було. Такі документи відсутні і в матеріалах справи. 
У довідці за №02-29/187, виданій 18 вересня 2018 року Боровеньківською сільською радою Лебединського району Сумської області, зазначено, що згідно запису №0138-05 в погосподарській книзі господарство, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить померлій ОСОБА_5 . 
У довідці-характеристиці об`єкта нерухомого майна від 11 січня 2019 року №03-2-01/19, виданій ТОВ «Бюро технічної інвентаризації «Гарант» вказано, що власником житлового будинку відповідно до правовстановлюючих документів є ОСОБА_5 , право власності: довідка від 18 вересня 2018 року №02-29/187, видана Боровеньківською сільською радою Лебединського району Сумської області (правовстановлюючі документи були втрачені) (т.1, а.с. 113). 
У той же час, вказані довідки суперечать відомостям з погосподарської книги №2 Боровенськівської сільської ради за 2001-2005 роки, погосподарської книги №2 Боровеньківської сільської ради за 2006-2010 року, погосподарської книги №2 Боровеньківської сільської ради за 2011-2015 роки, погосподарської книги №2 Боровеньківської сільської ради за 2021-2025 року, відповідно до яких власником домогосподарства в АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , житловий будинок в приватній власності громадян, рік побудови – 1952, загальна площа 0,44 кв.м. (т.1, а.с. 23, т.2, а.с. 57, 58, 59, 60, 61, 62). 
Крім того, в технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 власником будинку значиться ОСОБА_4 (т.1, а.с. 19). 
З вказаного слідує, що зазначена в довідці Боровеньківської сільської ради Лебединського району Сумської області та довідці-характеристиці об`єкта нерухомого майна від 11 січня 2019 року №03-2-01/19 інформація щодо належності спірного домоволодіння ОСОБА_5 суперечить відомостям з погосподарських книг Боровеньківської сільської ради, за яким власником цього домоволодіння є ОСОБА_4 .
З наданих матеріалів спадкової справи №410/2005, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ОСОБА_5 після відкритя спадщини, що залишилася після смерті чоловіка - ОСОБА_4 , не зверталася до Лебединської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в домоволодінні, побудованого під час перебування в шлюбі з останнім. 
За змістом ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які в установленому законом порядку прийняли спадщину після смерті батька – ОСОБА_4 , набули право, в тому числі, і на домоволодіння, незважаючи на те, що своє право на це майно вони не оформили. Тоді як реєстрація права на все домоволодіння за ОСОБА_5 порушує право позивачів на спадкове майно, що залишилося після смерті батька – ОСОБА_4 , на що не звернув увагу суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову. 
Отже, зважаючи на те, що в результаті державної реєстрації права власності на спірне домоволодіння за ОСОБА_5 відбулося порушення прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спадкове майно, що залишилося після смерті батька – ОСОБА_4 , тому заявлені ними позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав від 18 січня 2019 року слугуватиме для відновлення становища, яке існувало до порушення цих прав.
Доводи відповідача про порушення позивачами строків звернення до суду із позовом, колегія суддів вважає безпідставними, адже враховуючи положення п. 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірне домоволодіння позивачі звернулися в межах визначених ст. 257 ЦК України строків. 
В той же час, колегія суддів вважає такими , що не підлягають задоволенню позовні вимоги до відповідача приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В., виходячи з наступного:
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (абзац четвертий частини п`ятої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Тобто державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.
Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат».
Частиною першою статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Частиною другою статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).
Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.
Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі поряд з відповідачем ОСОБА_3 визначили відповідачем і приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В. , але будь-яких вимог до нього заявлено не було.
Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.
Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), згідно з яким належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В. оскільки він є неналежним відповідачем у даній справі.
З урахуванням викладеного, на підставі п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_9 та відмови в задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 належить стягнути 1211 грн 20 коп. судового збору, сплаченого нею за розгляд справи в суді першої інстанції, та на користь ОСОБА_1 в сумі 1816 грн 80 коп. судового збору за апеляційне оскарження рішення суду. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 19 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення нотаріуса про проведення державної реєстрації права власності задовольнити . 
Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45164217 від 23.01.2019 09:15:57, про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 29958452, за ОСОБА_5 , прийняте державним реєстратором: приватним нотаріусом Жураховським Дмитром Володимировичем, Лебединський районний нотаріальний округ, Сумська область. 
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1211 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого за розгляд справи в суді першої інстанції. 
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича .
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1816 гривень 80 копійок судового збору, сплаченого за апеляційний перегляд рішення суду. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 21 січня 2026 року.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді: В. І. Криворотенко 

М. В. Щербаченко