ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2026 року м.Дніпро Справа № 904/3104/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),
судді: Кощеєв І.М., Чередко А.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мезон.» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2025 
у справі № 904/3104/25 (суддя Євстигнеєва Н.М.)
за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мезон.»
про стягнення 209 810,68 грн

ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мезон." заборгованості у розмірі 209 810,68грн, з яких:
- основний борг у розмірі 199 947,98грн;
- плата за абонентське обслуговування у розмірі 313,98грн;
- пеня у розмірі 2 076,42грн;
- 3 % річних у розмірі 1 706,64грн;
- втрати від інфляції у розмірі 5 765,66грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2025 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мезон.» на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» основний борг за поставлену теплову енергію у розмірі 199 947,98 грн, плату за абонентське обслуговування у розмірі 313,98 грн, пеню у розмірі 2 076,42 грн, 3% річних у розмірі 1 706,64 грн, втрати від інфляції у розмірі 5 533,90 грн та витрати пов`язані зі сплаті судового збору у розмірі 3 143,68 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з висновками та мотивами, якими керувався суд першої інстанції під час прийняття рішення, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мезон.» звернулось через підсистему «Електронний суд» до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2025 по справі № 904/3104/25 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Разом з тим, скаржником в апеляційній скарзі викладено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2025 у справі № 904/3104/25 до прийняття судового рішення за результатом розгляду апеляційної скарги. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що при розгляді справи судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають суттєве значення для вирішення справи, у зв`язку з чим відповідач вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції має бути повністю скасоване і ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог має бути відмовлено, виходячи з наступного.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мезон.» є власником нерухомого майна - нежитлового приміщення № 67 вбудованого в підвал та перший поверх 4-поверхового житлового будинку, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, 26.
Вищевказане приміщення забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерела опалення, що не заперечується Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль».
Відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності регулюються Законом України «Про теплопостачання».
Засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг визначає Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».
Скаржник звертає увагу суду, що належне апелянту нежитлове приміщення від`єднано від мереж централізованого опалення, як наслідок, останній не може отримувати від позивача будь-якої теплової енергії. Акти подання теплоносія на будинок та акти припинення подання теплоносія, акти прийому передачі теплової енергії, відомості про споживання теплової енергії не можуть бути доказом постачання теплової енергії відповідачу, оскільки жоден із вказаних документів не підписаний та/або не погоджений іншим чином з боку відповідача.
Матеріали справи не містять жодного доказу зняття показань, спосіб знаття показань тощо. Долучені до матеріалів справи рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювальних сезонів, а також акти включення опалення та припинення подачі теплоносія не є належними доказами надання послуг теплопостачання саме ТОВ «Мезон.» в його нежитловому приміщенні у заявлених позивачем обсягах. Всі відомості обліку споживання тепла, які надані позивачем не містять ідентифікаційних даних об`єкту споживання (не вказано повну адресу, особовий рахунок, договір тощо), як наслідок, вони є неналежними доказами. Більш того, деякі з відомостей підписані незрозумілими особами і до матеріалів справи не надано доказів наявності повноважень у відповідних осіб на фіксацію відповідних фактів (показників лічильника). Позовна заява та додані до неї документи взагалі не містять розрахунку обсягу переданої теплової енергії, а лише містить посилання на зміст вказаних вище актів та неналежно оформлених відомостей, що не дозволяє встановити механізм визначення обсягу переданої теплової енергії та правильність нарахування, тобто розрахунок кількості спожитої відповідачем теплової енергії взагалі не обґрунтований та не підтверджений первинною технологічною документацією.
Розмір позовних вимог ні за змістом, ні арифметично не підтверджений вихідними даними, а фактичний розмір нарахувань заборгованості за отриману теплову енергію не обґрунтований та не підтверджений належними та допустимими доказами.
Таким чином, позивачем не доведено належними доказами факт поставки відповідачу будь-якої теплової енергії.
Під час прийняття оскаржуваного рішення судом не повно досліджено якими саме пропорціями розраховувались відповідні суми, які інші відомості використовувались при застосуванні відповідної пропорції (загальна площа багатоквартирного будинку, загальна кількість розподіленої теплової енергії). І саме головне, якими доказами підтверджуються відповідні обставини. Апелянт звертає увагу суду, що жоден з наданих позивачем актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) не підписаний з боку відповідача, оскільки він не отримував відповідних документів на підпис від позивача.
Судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення не прийнято до уваги, що АТ "Криворізька теплоцентраль" за фактом поставки теплової енергії та надання послуг з абонентського обслуговування складені акти приймання-передачі теплової енергії (надання послуг) за період з 01.11.2021 по 01.10.2024 акти складені лише 31.12.2024, тобто це вкотре свідчить, що відомості про споживання теплової енергії не можуть бути доказом постачання теплової енергії відповідачу, оскільки жоден із вказаних документів не підписаний та/або не погоджений іншим чином з боку відповідача.
Жодні розрахунки за період з 01.11.2021 по 01.11.2024 роки позивачем не здійснювалися та не направлялися апелянту, лише у грудні місяці 2024 позивачем безпідставно були виставлені рахунку за зазначений період, хоча станом на 30.11.2024 у ТОВ «МЕЗОН.» була наявна заборгованість за договором № 3311/жб від 01.11.2021 у розмірі 2940,54 грн, яку було повністю сплачено апелянтом.
Окрім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів: розрахунку з постачання теплової енергії для інших споживачів за грудень 2024 року в обсязі 32,44 Гкал; на підтвердження правильності проведених розрахунків позивачем, які би підтверджували складові цих розрахунків; відсутні дані про загальну площу місць загального користування та про кількість теплової енергії, витраченої на опалення цього місця, які мають автономне опалення та не користуються послугами позивача, що є додатковою підставою для скасування вищевказаного рішення суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2025 матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мезон.» у судовій справі № 904/3104/25 передано на розгляд колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Чередко А.Є.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2025 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали господарської справи № 904/3104/25.
24.09.2025 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали господарської справи № 904/3104/25.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.10.2025 в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мезон.» про відстрочення сплати судового збору – відмовлено. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мезон.» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2025 у справі № 904/3104/25 - залишено без руху. Рекомендовано Товариству з обмеженою відповідальністю «Мезон.» усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
03.10.2025 від керівника скаржника до ЦАГС надійшла заява про усунення недоліків, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги докази сплати судового збору у розмірі 3776,59 грн, відповідно до платіжної інструкції від 03.10.2025.
Ухвалою суду від 08.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мезон.» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2025 у справі № 904/3104/25. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.
23.10.2025 від позивача/АТ «Криворізька теплоцентраль» до ЦАГС надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про те, що Відповідач в апеляційній скарзі не заперечує, що є власником нежитлового приміщення за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Січеславська, будинок 26, приміщення 67, і зазначає, що вказане нежитлове приміщення від`єднане від системи централізованого опалення. Однак, твердження Відповідача про те, що послуга з постачання теплової енергії не надавалася, а тому відсутній обов`язок з оплати наданої послуги, не відповідає дійсності та вимогам чинного законодавства. Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua, розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.
Протягом 30 днів з дня опублікування Типового індивідуального договору, на адресу Позивача від співвласників багатоквартирного будинку 26 по вулиці Січеславській у місті Кривий Ріг не надходило жодних документів, які б підтверджували наявність рішення співвласників про обрання моделі договірних відносин, а тому з кожним із них з 01.11.2021 укладено типовий індивідуальний договір про надання комунальної послуги.
Таким чином, оскільки належне Відповідачу на праві приватної власності нежитлове приміщення розташоване в житловому будинку 26 по вулиця Січеславській, з 01 листопада 2021 року між Позивачем та Відповідачем, як споживачем послуги з постачання теплової енергії, фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Типовий договір), який обліковується у Позивача за №3311/жб від 01.11.2021.
Крім того, Відповідачем було здійснено оплату наданих послуг з постачання теплової енергії за листопад 2024 відповідно до наданого Позивачем рахунку - фактури, що також свідчить про приєднання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мізон.» до умов Типового договору.
Укладений між сторонами типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії є підставою для виникнення у сторін цього договору майново-господарських зобов`язань.
Позивач наполягає, що співвласники квартир та нежитлових приміщень повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.
Дана позиція викладена у Листі Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України за №12436/25/10-23 від 02.08.2023 та у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року по справі №311/3489/18, де Верховний Суд дійшов висновку, що співвласники квартир та нежитлових приміщень повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Споживач, приміщення якого обладнано індивідуальною системою опалення має оплатити надані послуги на забезпечення фукціонування внутрішньобудинкової системи централізованого опалення виконавцю послуг.
Таким чином, нарахування Відповідачеві теплопостачальною організацією оплати послуги у частині відшкодування витрат за обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, та за обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, законодавчо обґрунтовані та носять обов`язковий характер.
З 01.11.2021р. розподіл обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень проводиться відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018р. №315 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.12.2018р. за № 1502/32954) далі - Методика).
Обсяг теплової енергії приміщення з індивідуальним опаленням/ приміщення з транзитними мережами опалення на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
За листопад-грудень 2021 року обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначався як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі. Для чотириповерхової будівлі частка складала - 14% (Розділ ІІІ п. 2 Методики №315 (в редакції, яка діяла до 01.02.2022).
Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі для індивідуального теплового пункту без регулювання за погодними умовами -15% та розподіляється між усіма споживачами будівлі. (Розділ V п. 1,2 Методики №315 ( в редакції, яка діяла до 01.02.2022).
З 01.01.2022 року внесено зміни до Методики №315 та з січня 2022 року обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/ будинку, що складає для 1-5 поверхових будинків 25%.
Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/ будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/ будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалювальних площ/ об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень (Розділ IV п. 12 Методики №315).
Обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення визначається відповідно до Розділу ІІ пункт 2.
На підтвердження зазначеного Позивачем надано до позовної заяви детальний розрахунок нарахувань обсягу послуги з постачання теплової енергії ТОВ «Мезон.» згідно договору №3311/жб від 01.11.2021 на нежитлове приміщення за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Січеславська, буд.26, прим.67,за період з листопада 2024 по березень 2025 р, детальний розрахунок донарахувань обсягу послуги з постачання теплової енергії ТОВ «Мезон.» згідно договору №3311/жб від 01.11.2021 на нежитлове приміщення за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Січеславська, буд.26, прим.67, за період з листопада 2021 по березень 2024 р., розшифровка нарахувань послуги з постачання теплової енергії ТОВ «Мезон.» згідно договору №3311/жб від 01.11.2021 на нежитлове приміщення за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Січеславська, буд.26, прим.67, за грудень 2024 року, з яких вбачається, що Відповідачеві здійснені всі вищевказані нарахування обсягів спожитої теплової енергії відповідно до Методики, саме як споживачеві у якого приміщення з індивідуальним опаленням.
Щодо здійснення Позивачем в грудні 2024 донарахування за надану послугу з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по березень 2024 року Позивач зазначає, що згідно з п.10 Розділу І Методики базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії.
У разі, якщо відомості про опалювану площу не були надані споживачем, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є загальна площа приміщення у метрах квадратних, визначена за даними, зазначеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а у разі відсутності у ньому інформації про окремі приміщення - за даними, зазначеними у документах, що посвідчують право власності на такі приміщення.
Так, Відповідачем не було надано Позивачеві відомості про опалювальну площу належного йому приміщення, а тому Позивач не міг розрахувати обсяг спожитої теплової енергії на нежитлове приміщення за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Січеславська, буд.26, прим.67.
Лише після того, як Позивачем в 2024 році було отримано відомості щодо належного Відповідачеві нежитлового приміщення, Позивачем було донараховано Відповідачеві в грудні 2024 року (крім безпосереднього нарахування за грудень 2024) обсяг спожитої теплової енергії за період з листопада 2021 р. по березень 2024.
На виконання умов договору Позивач у період з листопада 2021 року по березень 2025 року надав Відповідачеві послугу з постачання теплової енергії на загальну суму 208 686,50 грн та за період з листопада 2021 року по березень 2025 року надав послуги з абонентського обслуговування на загальну суму 330,66 грн, що підтверджується актами передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг), актами надання послуг з абонентського обслуговування та рахунками-фактурами, які додані до позовної заяви.
Відповідачем частково здійснено оплату наданих послуг та абонентське обслуговування в сумі 2 940,54 грн., що додатково свідчить про приєднання Відповідача до умов Типового договору та про факт отримання ним послуг за договором.
Акти передачі-приймання теплової енергії (надання послуг), акти надання послуг з абонентського обслуговування та рахунки-фактури направлялись на адресу місцезнаходження Відповідача разом з супровідними листами.
Скаржник зазначає, що вказані акти підписані лише зі сторони Позивача та відповідно не містять підписів зі сторони Відповідача, оскільки він не отримував відповідних документів на підпис. Однак, вказане не відповідає дійсності оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, Відповідач отримував вказані акти: «...Акти переда чі- приймання теплової енергії (надання послуг), Акти надання послуг з абонентського обслуговування та рахунки - фактури направлялись ТОВ "Мезон." на адресу місцезнаходження (вул. Харківська, буд. 8-А) супровідними листами: №619/30 від 16.01.2025 (отримано 21.02.2025, а.с. 37-39, 40); №1212/30 від 04.02.2025 (отримано 21.03.2025, а.с. 117); №2015/30 від 05.03.2025 (отримано 06.05.205); №2990/30 від 04.04.2025 (отримано 14.05.2025...)»
Будь-яких доказів звернення Скаржника до Позивача з претензіями щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості за спірний період Відповідачем не надано.
Факт отримання Відповідачем послуги у період з листопада 2021 року по березень 2025 року підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок 26 по вулиці Січеславська у місті Кривий Ріг: акт № б/н від 08.11.2021 про подачу теплоносія, акт №713 від 01.04.2022 про припинення подачі теплоносія, акт №770 від 02.11.2022 про подачу теплоносія, акт №б/н від 23.03.2023 про припинення подачі теплоносія, акт №753 від 17.11.2023 про подачу теплоносія, акт №б/н від 28.03.2024 про припинення подачі теплоносія, акт №б/н від 12.11.2024 про подачу теплоносія, акт №673 від 27.03.2025 про припинення подачі теплоносія.
Подача та припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону.
Позивач наполягає, що наявними у цій справі доказами підтверджено виконання Позивачем зобов`язань за договором, зокрема, актами передачі - приймання теплової енергії (надання послуг), рішеннями виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювальних періодів, актами про припинення та подачу теплоносія до будинку, в якому знаходиться приміщення відповідача, а також детальним розрахунком обсягу споживання Відповідачем послуги з постачання теплової енергії за типовим договором у спірний період.
В апеляційній скарзі Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не повно досліджено обставини щодо правильності нарахування Позивачем плати за спожиту послугу, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення, без повного, об`єктивного та всестороннього дослідження всіх обставин справи. Однак, таке твердження Скаржника не заслуговує на увагу суду апеляційної інстанції.
Так, у суді першої інстанції Скаржник не скористався процесуальним правом заперечити в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, саме за наведених у апеляційній скарзі підстав щодо заявленої до стягнення Позивачем суми заборгованості та не подав відзив на позовну заяву, який би містив заперечення відповідача щодо порядку нарахування та методики розрахунку суми заборгованості за поставлену теплову енергію з доказами на підтвердження своїх заперечень.
Крім того, у випадку не погодження Відповідача з розрахунком Позивача, Відповідач не був позбавлений права подати свій обґрунтований контррозрахунок для оцінки судом, в межах процесуальних строків та стадій розгляду справи судом.
Скаржник в апеляційній скарзі не навів жодного мотивування з яких причин він не заперечував проти правильності нарахованої суми за спожиту теплову енергію в суді першої інстанції, що виключає можливість заперечувати проти цього в апеляційній інстанції, оскільки апеляційний суд розглядає справу в межах тих вимог і доказів, які були подані та розглянуті судом першої інстанції.
Враховуючи викладене, позивач вважає, що Господарський суд Дніпропетровської області дійшов правильного висновку про доведеність заборгованості Відповідача перед Позивачем за поставлену теплову енергію у спірний період у розмірі 199 947,98 грн. та плати за абонентське обслуговування в розмірі 230,58 грн. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мезон.». Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2025 по справі №904/3104/25 залишити без змін.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігрів питної води, інших господарських та технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
Вказаним Законом також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ч. 4, 6 ст. 19 ЗУ "Про теплопостачання").
Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 "Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому (Покровському), Інгулецькому та Саксаганському районах міста (а.с. 7).
Таким чином, виконавцем послуги з постачання теплової енергії для будинку №26 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Січеславська є позивач – Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль". 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка №372927494 від 05.04.2024) нежитлове приміщення, загальною площею 672,4кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, буд. 26, прим. 67, належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Мезон." на підставі: договору купівлі – продажу, серія та номер: 54, виданого 19.01.2017 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1150943112110, дата внесення запису 19.01.2017) (а.с. 9). 
Вказане нежитлове приміщення вбудоване в підвал та перший поверх чотириповерхового житлового будинку.
Будинок, в який вбудовані зазначені вище приміщення, є багатоквартирним. Подання теплоносія до будинку здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача, які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку.
Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль", як виконавцем послуг, 01.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.
Даний договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (п. 1 договору).
Договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" https://tec.dp.ua/ (п. 2 договору).
Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг (п. 4 договору).
Так як протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору, на адресу позивача не надходило документів про рішення власників багатоквартирного будинку 26 по вул. Січеславській у м. Кривий Ріг про обрання моделі договірних відносин, послуга з теплопостачання споживалась відповідачем, з 01.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мезон." вважається таким, що приєднався до публічного договору про надання послуги і постачання теплової енергії. 
У позивача даний Типовий договір з відповідачем обліковується за реквізитами №3311/жб від 01.11.2021 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, буд. 26, прим. 67.
Таким чином, з 01.11.2021 між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мезон." (споживач, відповідач) укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (а.с. 11-13).
За умовами пункту 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.
Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається: з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.
Пунктом 17 договору встановлено, що зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця.
Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:
- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022), та Методики розрахунку, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом та обсягу її споживання;
- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://tec.dp.ua/plata-za-abonentske-obslugovuvannya/.
У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).
У разі зміни розміру плати за абонентське обслуговування протягом строку дії цього договору, новий розмір плати за абонентське обслуговування застосовується з моменту його введення виконавцем без внесення сторонами додаткових змін до цього договору (п. 30 договору).
Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (п. 31 договору).
Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. 
Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. 
Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Згідно з пунктом 33 договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.
Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. 
В пункті 34 договору визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Споживач зобов`язаний, зокрема: оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (п.3); у разі несвоєчасного здійснення платежу за послугу сплачувати пеню в розмірі, встановленому цим договором (п. 6); у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) (п. 11) (п. 41 договору).
У разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу (п. 45 договору).
Оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (п. 47 договору).
Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 51 договору).
Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 52 договору).
Цей договір може бути розірваний у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (п. 53 договору).
Припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними (п. 55 договору).
Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі - Методика розподілу). 
Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги.
Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал) (п. 11 Типового договору).
Згідно з приписами п. 19 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 № 830 (далі – Правила №830), комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.
Відповідно до п. 24 Правил № 830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.
Пунктом 2 Правил №830 встановлено, що опалювана площа (об`єм) приміщення - це загальна площа (об`єм) приміщення без урахування площі лоджій, балконів, терас.
Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювані приміщення від: індивідуального теплового пункту без регулювання за погодними умовами - 15%; індивідуального теплового пункту при регулюванні за погодними умовами - 5%; автономної теплогенеруючої / когенераційної установки - 7%; центрального теплового пункту або теплогенеруючої / когенераційної установки, яка не є автономною, - 8%; квартирних/малих індивідуальних теплових пунктів - 4% (за умови обладнання квартирними/малими індивідуальними тепловими пунктами всіх приміщень будівлі) та розподіляється між усіма приміщеннями (п. 1, 2 розділу V Методики розподілу, в редакції від 22.11.2018).
Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі / будинку, визначається як сума показань вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії, у разі оснащення ними 100 % МЗК та допоміжних приміщень, та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (п. 1 розділу ІV Методики розподілу, в редакції від 28.01.2022).
У разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку: для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25%; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20%; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15%; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку (п. 1, 8 розділу ІV Методики розподілу, в редакції від 28.01.2022, від 29.03.2022).
Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень (п. 12 розділу ІV Методики розподілу).
Пунктом 36 Правил №830 визначено, що споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.
Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) (п. 38 Правил №830).
Позивач зазначає, що спірне нежитлове приміщення забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерела опалення. Відповідно до акту №642 від 12.09.2000, складеного представниками позивача, нежитлове приміщення №67 (на дату складання акту в даному нежитловому приміщенні знаходився ресторан "Жемчужина") в будинку 26 по вулиці Січеславській (колишня – Кремлівська) відключене від централізованого опалення (виконаний видимий розрив по централізованому опаленню, стояки заізольовані) (а.с. 10).
Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.
Таким чином, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від такої участі (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.12.2020 у справі № 311/3489/18).
На виконання рішень Виконавчого комітету Криворізької міської ради №490 від 22.09.2021 "Про початок опалювального сезону 2021/2022 років", №158 від 23.03.2022 "Про закінчення опалювального сезону 2021/2022 років", №760 від 28.09.2022 "Про початок опалювального сезону 2022/2023 років", №338 від 22.03.2023 "Про закінчення опалювального сезону 2022/2023 років", №1162 від 20.09.2023 "Про початок опалювального сезону 2023/2024 років", №339 від 18.03.2024 "Про закінчення опалювального сезону 2023/2024 років", №1157 від 20.09.2024 "Про початок опалювального сезону 2024/2025 років", №401 від 24.03.2025 "Про закінчення опалювального сезону 2024/2025 років" позивачем своєчасно розпочато та закінчено опалювальні сезони 2021-2022, 2022-2023, 2023-2024, 2024-2025 у м. Кривому Розі (а.с. 29-32).
Належне виконання зобов`язань АТ "Криворізька теплоцентраль" стосовно надання послуги з теплопостачання ТОВ "Мезон." у період з 01.11.2021 по 31.03.2025 підтверджується Актами включення опалення та припинення подачі теплоносія, а саме:
- Акт від 08.11.2021 (про подачу теплоносія на житловий будинок);
- Акт №713 від 01.04.2022 (про припинення подачі теплоносія);
- Акт №770 від 02.11.2022 (про подачу теплоносія на житловий будинок);
- Акт від 23.03.2023 (про припинення подачі теплоносія);
- Акт №753 від 17.11.2023 (про подачу теплоносія на житловий будинок);
- Акт від 28.03.2024 (про припинення подачі теплоносія);
- Акт від 12.11.2023 (про подачу теплоносія на житловий будинок);
- Акт №673 від 27.03.2024 (про припинення подачі теплоносія) (а.с. 21-28).
Позивач зазначає, що в будинку 26 по вул. Січеславській в м. Кривому Розі встановлено два комерційні прилади обліку теплової енергії (обчислювач Ергомера 125, заводський номер 6200 та Ергомера 125, заводський номер 6209). 
Згідно Актів технічного огляду приладу обліку теплової енергії від 03.09.2020, від 01.08.2024, від 17.07.2024 проведено технічний огляд вказаних приладів та встановлено їх справність та можливість подальшої експлуатації після державної повірки. 
Прилад-розподілювач теплової енергії в указаному будинку не встановлено, у зв`язку з чим розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку та пропорційно загальній площі приміщення.
Як зазначено вище, загальна площа приміщення №67 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, буд. 26 становить – 672,4м2.
Загальна площа житлового будинку, охопленого ВКО Ергомера – 125 заводський номер 6209, за адресою м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, буд. 26 складає – 2 924,20м2 (а.с. 33).
Фактичне споживання послуги з постачання теплової енергії житловим будинком за адресою м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, буд. 26 за період з листопада 2021 року по березень 2025 року складає: листопад 2021 року – 17,09 Гкал; грудень 2021 року – 28,08 Гкал; січень 2022 року – 31,14 Гкал; лютий 2022 року – 24,13 Гкал; березень 2022 року – 26,09 Гкал; листопад 2022 року – 23,03 Гкал; грудень 2022 року – 38,22 Гкал; січень 2023 року – 38,68 Гкал; лютий 2023 року – 32,21 Гкал; березень 2023 року – 18,37 Гкал; листопад 2023 року – 11,88 Гкал; грудень 2023 року – 28,31 Гкал; січень 2024 року – 29,02 Гкал; лютий 2024 року – 18,02 Гкал; березень 2024 року – 20,61 Гкал; листопад 2023 року – 6,02 Гкал; грудень 2023 року – 23,42 Гкал; січень 2024 року – 29,38 Гкал; лютий 2024 року – 18,15 Гкал; березень 2024 року – 16,8 Гкал (а.с. 33). 
На виконання умов договору, позивач у період з листопада 2021 року по березень 2025 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 203 202,50грн.
За фактом поставки теплової енергії та надання послуг з абонентського обслуговування протягом спірного періоду АТ "Криворізька теплоцентраль" складені акти приймання-передачі теплової енергії (надання послуг):
№30270 від 31.12.2024 на суму 168 134,95грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за грудень 2024 року – 6,95грн без ПДВ; плата з постачання теплової енергії для інших споживачів за грудень 2024 року, в обсязі 32,44Гкал – 140 105,51грн без ПДВ (а.с. 41); 
№33198 від 31.12.2024 на суму 7,02грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за листопад 2021 року – 5,85грн без ПДВ (а.с. 43); 
№33199 від 31.12.2024 на суму 7,02грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за грудень 2021 року – 5,85грн без ПДВ (а.с. 45); 
№33200 від 31.12.2024 на суму 7,02грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за січень 2022 року – 5,85грн без ПДВ (а.с. 47); 
№33201 від 31.12.2024 на суму 7,27грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за лютий 2022 року – 6,06грн без ПДВ (а.с. 49); 
№33202 від 31.12.2024 на суму 7,27грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за березень 2022 року – 6,06грн без ПДВ (а.с. 51); 
№33203 від 31.12.2024 на суму 7,28грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за квітень 2022 року – 6,07грн без ПДВ (а.с. 53); 
№33204 від 31.12.2024 на суму 7,28грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за травень 2022 року – 6,07грн без ПДВ (а.с. 55); 
№33205 від 31.12.2024 на суму 8,00грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за червень 2022 року – 6,67грн без ПДВ (а.с. 57); 
№33206 від 31.12.2024 на суму 8,00грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за липень 2022 року – 6,67грн без ПДВ (а.с. 59); 
№33207 від 31.12.2024 на суму 8,00грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за серпень 2022 року – 6,67грн без ПДВ (а.с. 61); 
№33208 від 31.12.2024 на суму 8,00грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за вересень 2022 року – 6,67грн без ПДВ (а.с. 63); 
№33209 від 31.12.2024 на суму 8,00грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за жовтень 2022 року – 6,67грн без ПДВ (а.с. 65); 
№33210 від 31.12.2024 на суму 8,00грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за листопад 2022 року – 6,67грн без ПДВ (а.с. 67); 
№33211 від 31.12.2024 на суму 8,00грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за грудень 2022 року – 6,67грн без ПДВ (а.с. 69); 
№33212 від 31.12.2024 на суму 8,00грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за січень 2023 року – 6,67грн без ПДВ (а.с. 71); 
№33213 від 31.12.2024 на суму 8,00грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за лютий 2023 року – 6,67грн без ПДВ (а.с. 73); 
№33214 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за березень 2023 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 75); 
№33215 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за квітень 2023 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 77); 
№33216 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за травень 2023 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 79); 
№33217 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за червень 2023 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 81); 
№33218 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за липень 2023 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 83); 
№33219 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за серпень 2023 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 85); 
№33220 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за вересень 2023 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 87); 
№33221 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за жовтень 2023 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 89); 
№33222 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за листопад 2023 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 91); 
№33223 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за грудень 2023 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 93); 
№33224 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за січень 2024 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 95); 
№33225 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за лютий 2024 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 97); 
№33226 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за березень 2024 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 99); 
№33227 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за квітень 2024 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 101); 
№33228 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за травень 2024 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 103); 
№33229 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за червень 2024 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 105); 
№33230 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за липень 2024 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 107); 
№33231 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за серпень 2024 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 109); 
№33232 від 31.12.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за вересень 2024 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 111); 
№23187 від 31.10.2024 на суму 8,34грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за жовтень 2024 року – 6,95грн без ПДВ (а.с. 113); 
№25257 від 30.11.2024 на суму 2 932,20грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за листопад 2024 року – 6,95грн без ПДВ; плата з постачання теплової енергії для інших споживачів за листопад 2024 року, в обсязі 0,57Гкал – 2 436,55грн без ПДВ (а.с. 115);
№26934 від 31.01.2025 на суму 22 271,16грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за січень 2025 року – 6,95грн без ПДВ; плата з постачання теплової енергії для інших споживачів за січень 2025 року, в обсязі 4,02Гкал – 18 552,35грн без ПДВ (а.с. 118);
№35996 від 28.02.2025 на суму 5 868,08грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за лютий 2025 року – 6,95грн без ПДВ; плата з постачання теплової енергії для інших споживачів за лютий 2025 року, в обсязі 1,04Гкал – 4 883,12грн без ПДВ (а.с. 123);
№35996 від 28.02.2025 на суму – 2 907,33грн з ПДВ перерахунок вартості послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів (відповідно до Постанови КМУ від 06.02.2024 №127) за лютий 2025 року (а.с. 125);
№35996/04012 від 28.02.2025 на суму – 2 907,33грн з ПДВ перерахунок вартості послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів (відповідно до Постанови КМУ від 06.02.2024 №127) за лютий 2025 року (а.с. 127);
№41728 від 31.03.2025 на суму 9 521,81грн з ПДВ, з яких: плата за абонентське обслуговування за березень 2025 року – 6,95грн без ПДВ; плата з постачання теплової енергії для інших споживачів за березень 2025 року, в обсязі 1,61Гкал – 7 927,89грн без ПДВ (а.с. 132).
Зазначені акти передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) містять посилання на договір №3311/жб від 01.11.2021, підписані виконавцем в односторонньому порядку.
Також позивачем були виставлені відповідачу рахунки-фактури на оплату на загальну суму 203 202,50грн: 
№30270 від 31.12.2024 за грудень 2024 року на суму 168 134,95грн (а.с. 42);
№33198 від 31.12.2024 за листопад 2021 року на суму 7,02грн (а.с. 44);
№33199 від 31.12.2024 за грудень 2021 року на суму 7,02грн (а.с. 46);
№33200 від 31.12.2024 за січень 2022 року на суму 7,02грн (а.с. 48);
№33201 від 31.12.2024 за лютий 2022 року на суму 7,27грн (а.с. 50);
№33202 від 31.12.2024 за березень 2022 року на суму 7,27грн (а.с. 52);
№33203 від 31.12.2024 за квітень 2022 року на суму 7,28грн (а.с. 54);
№33204 від 31.12.2024 за травень 2022 року на суму 7,28грн (а.с. 56);
№33205 від 31.12.2024 за червень 2022 року на суму 8,00грн (а.с. 58);
№33206 від 31.12.2024 за липень 2022 року на суму 8,00грн (а.с. 60);
№33207 від 31.12.2024 за серпень 2022 року на суму 8,00грн (а.с. 62);
№33208 від 31.12.2024 за вересень 2022 року на суму 8,00грн (а.с. 64);
№33209 від 31.12.2024 за жовтень 2022 року на суму 8,00грн (а.с. 66);
№33210 від 31.12.2024 за листопад 2022 року на суму 8,00грн (а.с. 68);
№33211 від 31.12.2024 за грудень 2022 року на суму 8,00грн (а.с. 70);
№33212 від 31.12.2024 за січень 2023 року на суму 8,00грн (а.с. 72);
№33213 від 31.12.2024 за лютий 2023 року на суму 8,00грн (а.с. 74);
№33214 від 31.12.2024 за березень 2023 року на суму 8,34грн (а.с. 76);
№33215 від 31.12.2024 за квітень 2023 року на суму 8,34грн (а.с. 78);
№33216 від 31.12.2024 за травень 2023 року на суму 8,34грн (а.с. 80);
№33217 від 31.12.2024 за червень 2023 року на суму 8,34грн (а.с. 82);
№33218 від 31.12.2024 за липень 2023 року на суму 8,34грн (а.с. 84);
№33219 від 31.12.2024 за серпень 2023 року на суму 8,34грн (а.с. 86);
№33220 від 31.12.2024 за вересень 2023 року на суму 8,34грн (а.с. 88);
№33221 від 31.12.2024 за жовтень 2023 року на суму 8,34грн (а.с. 90);
№33222 від 31.12.2024 за листопад 2023 року на суму 8,34грн (а.с. 92);
№33223 від 31.12.2024 за грудень 2023 року на суму 8,34грн (а.с. 94);
№33224 від 31.12.2024 за січень 2024 року на суму 8,34грн (а.с. 96);
№33225 від 31.12.2024 за лютий 2024 року на суму 8,34грн (а.с. 98);
№33226 від 31.12.2024 за березень 2024 року на суму 8,34грн (а.с. 100);
№33227 від 31.12.2024 за квітень 2024 року на суму 8,34грн (а.с. 102);
№33228 від 31.12.2024 за травень 2024 року на суму 8,34грн (а.с. 104);
№33229 від 31.12.2024 за червень 2024 року на суму 8,34грн (а.с. 106);
№33230 від 31.12.2024 за липень 2024 року на суму 8,34грн (а.с. 108);
№33231 від 31.12.2024 за серпень 2024 року на суму 8,34грн (а.с. 110);
№33232 від 31.12.2024 за вересень 2024 року на суму 8,34грн (а.с. 112);
№23187 від 31.10.2024 за жовтень 2024 року на суму 8,34грн (а.с. 114);
№25257 від 30.11.2024 за листопад 2024 року на суму 2 932,20грн (а.с. 116);
№26934 від 31.01.2025 за січень 2025 року на суму 22 271,16грн (а.с. 119);
№35996 від 28.02.2025 за лютий 2025 року на суму 5 868,08грн (а.с. 124);
№35996 від 28.02.2025 за лютий 2025 року на суму – 2 907,33грн (а.с. 126);
№35996/04012 від 28.02.2025 за лютий 2025 року на суму – 2 907,33грн (а.с. 128);
№41728 від 31.03.2025 за березень 2025 року на суму 9 521,81грн (а.с. 133).
Акти передачі-приймання теплової енергії (надання послуг), Акти надання послуг з абонентського обслуговування та рахунки - фактури направлялись ТОВ "Мезон." на адресу місцезнаходження (вул. Харківська, буд. 8-А) супровідними листами: №619/30 від 16.01.2025 (отримано 21.02.2025, а.с. 37-39, 40); №1212/30 від 04.02.2025 (отримано 21.03.2025, а.с. 117); №2015/30 від 05.03.2025 (отримано 06.05.205); №2990/30 від 04.04.2025 (отримано 14.05.2025).
Відповідач частково розрахувався за поставлену теплову енергію, сплатив на рахунок позивача 2 940,54грн, що підтверджується платіжною інструкцією №166 від 26.12.2024 (а.с. 136).
Залишок несплаченої суми становить 200 261,96грн (203 202,50грн – 2 940,54грн).
Позивач просить стягнути з відповідача основний борг за надану послугу з постачання теплової енергії у розмірі 199 947,98грн, пеню у розмірі 2 076,42грн, 3% річних у розмірі 1 706,64грн, втрати від інфляції у розмірі 5 765,66грн, плату за абонентське обслуговування у розмірі 313,98грн.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції встановив, що позивач правомірно заявив вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 199 947,98 грн та плати за абонентське обслуговування у розмірі 313,98 грн за період з листопада 2021 року по березень 2025 року. Відповідач не надав доказів своєчасної оплати, а також не заперечив порядок та методику нарахування заборгованості.
Суд визнав обґрунтованими вимоги про стягнення пені у розмірі 2 076,42 грн, 3 % річних у розмірі 1 706,64 грн, оскільки відповідні розрахунки є арифметично вірними та здійснені відповідно до умов договору і вимог законодавства.
Разом з тим, суд частково не погодився з розрахунком інфляційних втрат, здійсненим позивачем, та визначив їх розмір у сумі 5 533,90 грн, відмовивши у стягненні 231,76 грн.
У підсумку суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та постановив стягнути з відповідача основний борг, плату за абонентське обслуговування, пеню, 3 % річних та інфляційні втрати на загальну суму 209 578,92 грн.
Колегія суддів погоджується з даним висновком, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Як вже було зазначено вище, АТ «Криворізька теплоцентраль» є теплопостачальною організацією у розумінні статті 1 Закону України «Про теплопостачання» як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає теплову енергію у місті Кривому Розі.
Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання теплової енергії є комунальною послугою.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплюється обов`язок надання комунальної послуги виконавцем.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених КМУ або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.
Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.
Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії затверджено постановою КМУ «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022) (далі - Правила №830).
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка обирається виключно за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги, а саме:
1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;
2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;
3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.
Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).
У той же час, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги (відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно з ч.ч. 2, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису (абз. 3 ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України).
Наведені свідчать про те, що законодавець унормував обов`язок підприємства теплопостачання з 01.05.2019 (тобто з дати, коли набрав чинності Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у новій редакції) укладати договори на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за новими правилами, які в силу вимог Закону мали бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг та споживачами цих послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, з урахуванням волевиявлення споживача щодо обрання моделі договірних відносин.
Таким чином, за відсутності волевиявлення співвласників багатоквартирних будинків щодо прийняття рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг ініціатива щодо його укладення надається безпосередньо виконавцям таких послуг.
Так, Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua, розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії
Протягом 30 днів з дня опублікування Типового індивідуального договору, на адресу Позивача від співвласників багатоквартирного будинку 26 по вулиці Січеславській у місті Кривий Ріг не надходило жодних документів, які б підтверджували наявність рішення співвласників про обрання моделі договірних відносин, а тому з кожним із них з 01.11.2021 укладено типовий індивідуальний договір про надання комунальної послуги.
Тобто, з 01 листопада 2021 року між Позивачем та Відповідачем, як споживачем послуги з постачання теплової енергії, фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії №3108/ жб від 01.11.2021.
Укладений між сторонами типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії є підставою для виникнення у сторін цього договору майново-господарських зобов`язань.
Відповідно до п. 5 Типового договору про надання послуги з постачання теплової енергії, обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Відповідно до п. 41 Типового договору споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).
Абзацом 6 п. 14 Правил № 830 передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/ будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу.
Згідно з абз. 4 п. 24 Правил № 830, обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.
Пункт 38 Постанови №830 визначає, що споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).
Згідно з підпунктом 12 п. 42 Постанови №830 споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання); це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення.
Крім цього, згідно з підпунктом 13 п.45 Постанови №830 індивідуальний споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення.
Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.
Тому, співвласники квартир та нежитлових приміщень повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.
Дана позиція викладена у Листі Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України за №12436/25/10-23 від 02.08.2023 та у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року по справі №311/3489/18, де Верховний Суд дійшов висновку, що співвласники квартир та нежитлових приміщень повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Спожива ч, приміщення якого обладнано індивідуальною системою опалення має оплатити надані послуги на забезпечення функціонування внутріїпньобудинкової системи централізованого опалення виконавцю послуг.
З 01.11.2021 розподіл обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень проводиться відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 №315 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.12.2018 за № 1502/32954). Обсяг теплової енергії приміщення з індивідуальним опаленням/приміщення з транзитними мережами опалення на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
За листопад-грудень 2021 року обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначався як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі. Для чотириповерхової будівлі частка складала - 14% (Розділ ІІІ п. 2 Методики №315 (в редакції, яка діяла до 01.02.2022).
Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі для індивідуального теплового пункту без регулювання за погодними умовами -15% та розподіляється між усіма споживачами будівлі. (Розділ V п. 1,2 Методики №315 ( в редакції, яка діяла до 01.02.2022).
З 01.01.2022 року внесено зміни до Методики №315 та з січня 2022 року обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/ будинку, що складає для 1-5 поверхових будинків 25%.
Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/ будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/ будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалювальних площ/ об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень (Розділ IV п. 12 Методики №315).
Обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення визначається відповідно до Розділу ІІ пункт 2.
Матеріалами справи встановлено, що Позивачем надано до позовної заяви детальний розрахунок нарахувань обсягу послуги з постачання теплової енергії ТОВ «Мезон.» згідно договору №3311/жб від 01.11.2021 на нежитлове приміщення за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Січеславська, буд.26, прим.67,за період з листопада 2024 по березень 2025 р, детальний розрахунок донарахувань обсягу послуги з постачання теплової енергії ТОВ «Мезон.» згідно договору №3311/жб від 01.11.2021 на нежитлове приміщення за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Січеславська, буд.26, прим.67, за період з листопада 2021 по березень 2024 р., розшифровка нарахувань послуги з постачання теплової енергії ТОВ «Мезон.» згідно договору №3311/жб від 01.11.2021 на нежитлове приміщення за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Січеславська, буд.26, прим.67, за грудень 2024 року, з яких вбачається, що Відповідачеві здійснені всі вищевказані нарахування обсягів спожитої теплової енергії відповідно до Методики, саме як споживачеві у якого приміщення з індивідуальним опаленням.
Також Позивачем заявлено про стягнення боргу за абонентське обслуговування в розмірі 313.98 грн.
Відповідно до п.11 ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (із змінами та доповненнями) плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).
При цьому плата за абонентське обслуговування визначається відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VІІ від 09.11.2017, Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, Постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 "Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг" із змінами згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 № 928.
Між тим, доказів повної та своєчасної оплати за надані Позивачем у спірний період послуги з постачання теплової енергії та послуги абонентського обслуговування у матеріалах справи відсутні.
Відтак, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, враховуючи доведення факту укладення сторонами Індивідуального договору, реальність отриманих Відповідачем послуг, неоплату цих послуг останнім та ненадання ним доказів, які б спростовували таке порушення, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про доведеність заборгованості Відповідача перед Позивачем за поставлену теплову енергію у спірний період у розмірі 199 947,98 грн. та плати за абонентське обслуговування в розмірі 313,98 грн.
При цьому Відповідачем заперечення щодо здійснених Позивачем розрахунків не наведено, власних контррозрахунків не надано.
Крім того, ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема: сплата неустойки.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).
Пунктом 45 Типового договору передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу.
Оскільки Відповідач порушив умови договору щодо оплати поставленої теплової енергії, у Позивача виникло право для нарахування йому пені на підставі п. 45 договору, а також 3% річних та інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України .
Місцевим господарським судом було визнано обґрунтованими вимоги про стягнення пені у розмірі 2 076,42 грн, 3 % річних у розмірі 1 706,64 грн, оскільки відповідні розрахунки є арифметично вірними та здійснені відповідно до умов договору і вимог законодавства.
Разом з тим, суд частково не погодився з розрахунком інфляційних втрат, здійсненим позивачем, та самостійно визначив їх розмір у сумі 5 533,90 грн, відмовивши у стягненні 231,76 грн.
Заперечення сторін щодо перерахунку судом сум пені, річних відсутні.
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2025 у справі № 904/3104/25 визнає законним, обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України?судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 269,275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мезон.» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2025 у справі № 904/3104/25 залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2025 у справі № 904/3104/25 залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя А.Є. Чередко