15.01.26
33/812/16/26
Єдиний унікальний номер судової справи: 469/1156/25 Головуючий суду І інстанції - суддя Гапоненко Н.О.
Номер провадження: 33/812/16/26 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ст.124  КУпАП

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі: 
головуючого судді - Крамаренко Т.В.,
із секретарем судового засідання – Лівшенком О.С.,
за участю: ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Романенка П.В., представника потерпілого ОСОБА_2 – адвоката Константинова Р.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Березанського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2025 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, 

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439916 від 01 вересня 2025 року, ОСОБА_1 31 серпня 2025 року о 21 год 45 хв на 83 км+870 м автодороги М-14, керуючи транспортним засобом «Mazda 323», державний номерний знак НОМЕР_1 , у порушення вимог п. 2.3 б та п. 13.1 ПДР не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «DAF XF 430», державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом «KRONE SDR 27», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду у попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.3 б та п. 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Не погодившись із зазначеною постановою суду, 21 листопада 2025 року ОСОБА_2 подав до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції за допомогою засобів поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій просив постанову Березанського районного суду Миколаївської скасувати та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_2 зазначав, що його як потерпілого не було залучено до участі у справі, хоча такі клопотання неодноразово подавались ним та його – представником до суду першої інстанції. У зв`язку з чим, він як другий учасник дорожньо – транспортної пригоди був позбавлений можливості приймати участь у розгляді справи, знайомитись з її матеріалами в електронному вигляді, скористатись своїми процесуальними правами, тощо. Крім цього, адвокат Константинов Р.Д. як його представник також був позбавлений можливості брати участь в розгляді справи та не мав доступу до електронних матеріалів справи.
Більш того, ОСОБА_2 звертає увагу, що суд першої інстанції безпідставно зазначив в своїй постанові його в якості свідка, хоча він є безпосереднім учасником ДТП і повинен бути визнаний потерпілим у даній справі, оскільки внаслідок дорожньо – транспортної пригоди він отримав майнову та моральну шкоду. 
ОСОБА_2 наголошує, що наявні беззаперечні докази, які підтверджують факт вини водія ОСОБА_1 у даній дорожньо-транспортній пригоді, а тому суд першої інстанції повинен був визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності. 
Разом з тим, суд першої інстанції взяв до уваги неналежні і недопустимі докази, щодо невинуватості даного водія, а саме висновок експертного дослідження від 09 жовтня № 19/115-25/16670-IT, покази свідка ОСОБА_3 , який був допитаний судом, хоча дана особа не зазначена в жодних документах, які складались працівниками поліції під час оформлення ДТП в якості свідка. Зазначене на думку ОСОБА_2 викликає сумніви в об`єктивності та достовірності наданих показів, особою, яка явно має родинні зв?язки із особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому може бути зацікавлена у виправданні дій водія автомобіля Mazda. Суд першої інстанції повинен був критично оцінити покази такого свідка та не брати їх до уваги.
Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що водій автомобіля «Mazda 323» номерний знак НОМЕР_4 - ОСОБА_1 однозначно порушив вимоги п. 2 3 «б» та п. 13.1 ПДР, не дотримався безпечної дистанції та своєю передньою частиною автомобіля в`їхав в задню частину автомобіля «DAF» номерний знак НОМЕР_5 з напівпричепом «Кrone» номерний знак НОМЕР_6 . Крім цього, як убачається з фотознімків, що були зроблені на місці ДТП водієм ОСОБА_2 , які направлялись до матеріалів справи, то у напівпричепа ушкоджена саме задня частина, а у автомобіля «Mazda 323» номерний знак НОМЕР_7 пошкоджена передня частина, що свідчить по те, що автомобіль Mazda не дотримався безпечної дистанції. Отже, характер отриманих пошкоджень автомобіля «Mazda 323» номерний знак НОМЕР_4 (передня частина) та напівпричепу «Krone» номерний знак НОМЕР_6 (задня частина), свідчать про те, що водій ОСОБА_1 не дотримався безпечної дистанції та в`їхав у напівпричіп, який перебував попереду та який рухався в попутному із ним напрямку.
ОСОБА_2 вважає, що саме неправомірні дії водія ОСОБА_1 призвели до настання даної ДТП, а тому, його дії знаходяться у причинно - наслідковому зв`язку з настанням цієї події, що дає підстави для визнання його винним у вчинені ДТП та притягненні до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
До того ж, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 зауважує, що долучений ОСОБА_1 висновок експертного дослідження № ЕД-19/115-25/16670-ІT від 09 жовтня 2025 року, що складений судовим експертом Миколаївського НДЕКЦ ОСОБА_4 повинен бути критично оцінений судом, в силу того, що він був замовлений та оплачений зацікавленою стороною. Натомість ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, міг би в рамках даного судового процесу заявити в суді першої інстанції клопотання про призначення та проведення судової автотехнічної експертизи, яка б була проведена на підставі ухвали суду та в якій би експерт зазначив про те, що він попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.
За такого, ОСОБА_2 вважає, що даний документ не є належним і допустимим доказом на підтвердження невинуватості водія ОСОБА_1 у даному ДТП. А єдиною метою замовлення такої експертизи було уникнути відповідальності у вчиненні даної ДТП, а не встановлення об`єктивної істини по справі. Натомість ОСОБА_2 був позбавлений можливості поставити експерту свої питання на експертизу, надати пояснення та вихідні дані для проведення об`єктивної, неупередженої судової експертизи, тобто усе було зроблено з однією єдиною метою - це виправдання водія ОСОБА_1 у даній ДТП.
Також вважає, що зазначений висновок експертного дослідження суд не повинен був брати до уваги, оскільки він складений без додержання вимог ст. 273 КУпАП, не за дорученням органу чи посадової особи, в провадженні яких знаходилась справа, а тому відсутні підстави для прийняття цього висновку як належного доказу у справі.
Разом з цим, ОСОБА_2 звертає увагу на те, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.3 б та п. 13.1 ПДР, натомість експерт вказує, що водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР і у його діях невідповідностей вказаним вимогам не встановлено, тобто експерт оцінював дії водія за іншими пунктами ПДР, а не за тими, що вказані в протоколі. Тобто, фактично вказаний вище висновок експерта не узгоджується із фактичними обставинами справи, які встановлені поліцією та на підставі яких складався протокол про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Романенка П.В. та представника потерпілого – адвоката Константинова Р.Д., перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.
Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України ( ст. 246 КУпАП).
Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).
Згідно частини 1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.
За положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП). 
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2025 року поліцейським 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Миколаївській області сержантом поліції Охотниченком Д.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439916 від 01 вересня 2025 року за статтею 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Вказаний протокол було направлено на розгляд Березанського районного суду Миколаївської області.
Суд першої інстанції розглянувши справу про адміністративне правопорушення виніс постанову, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрив у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Закриваючи провадження, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені судом обставини справи свідчать про те, що водій ОСОБА_1 перебував в умовах аварійної ситуації, створеної іншою особою, при цьому діяв відповідно до вимог ПДР, проте не мав технічної можливості запобігти ДТП, а відтак в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.
Однак, з таким висновком суду апеляційний суд не погоджується з огляду на наступне.
Зі змісту статей 9, 254-256, 280, 283, 284 КУпАП вбачається, що посадовою особою, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, ставиться у провину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Разом з цим, диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною, тому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті, внаслідок порушення конкретних правил дорожнього руху. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439916 від 01 вересня 2025 року як порушення ним вимог п.п. 2.3.б та 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – ПДР).
Пункт 2.3 б ПДР передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 
Пунктом 13.1 ПДР встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Факт порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 б, 13.1 ПДР та, як наслідок, вчинення правопорушення, відповідальність за яке встановлена статтею 124 КУпАП, підтверджується доказами, які зокрема були зібрані працівниками поліції, сформовані в адміністративний матеріал та передані на розгляд суду першої інстанції.
Такими доказами є: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439916 від 01 вересня 2025 року, схема місця ДТП до протоколу серії ЕПР1 № 439916, письмові пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_5 та відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.
З огляду на положення частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом ( ч. 7 ст. 294 КУпАП).
Отже, на переконання суду, висновки про наявність вини в діях ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП необхідно робити за результатами оцінки зібраних у справі доказів у їх сукупності та взаємозв`язку. 
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439916 від 01 вересня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 31 серпня 2025 року о 21 год 45 хв на 83 км+870 м автодороги М-14, керуючи транспортним засобом «Mazda 323», державний номерний знак НОМЕР_1 , у порушення вимог п. 2.3 б та п. 13.1 ПДР не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «DAF XF 430», державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом «KRONE SDR 27», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду у попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.3 б та п. 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
До вказаного протоколу працівниками поліції додано схему місця ДТП, яка складена поліцейським 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Миколаївській області сержантом поліції Охотниченком Д.В.
На схемі місця ДТП зображено місця розташування автомобілів: «Mazda 323», державний номерний знак НОМЕР_1 та «DAF XF 430», державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом «KRONE SDR 27», державний номерний знак НОМЕР_3 , нерухома перешкода – автомобіль BMW Х5, державний номерний знак НОМЕР_8 , місце зіткнення автомобілів «Mazda 323» та «DAF XF 430» з напівпричепом «KRONE SDR 27». Крім цього, на схемі відображено напрямки руху транспортних засобів та гальмівний шлях автомобіля «Mazda 323».
Разом з цим, схема місця ДТП містить перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП.
Зокрема, автомобіль «Mazda 323» внаслідок контактування з автомобілем «DAF XF з напівпричепом «KRONE SDR 27» отримав пошкодження передньої частини автомобіля, натомість автомобіль «DAF XF з напівпричепом «KRONE SDR 27» внаслідок цього контактування отримав пошкодження, задньої частини автомобіля.
Отже, локалізація пошкоджень транспортних засобів свідчить про те, що транспортний засіб «Mazda 323» під керуванням водія ОСОБА_1 передньою частиною авто здійснив зіткнення з задньою частиною автомобіля «DAF XF з напівпричепом «KRONE SDR 27» під керуванням водія ОСОБА_2 . 
Крім цього, вказане вище підтверджується даними з відеозапису боді камери поліцейського з місця оформлення ДТП, долученого ОСОБА_1 .
З даного відеозапису вбачається, що працівниками поліції здійснюється фіксація оформлення обставин ДТП за участю автомобіля «Mazda 323» та автомобіля «DAF XF з напівпричепом «KRONE SDR 27». При цьому, як вбачається з вказаного відеозапису, ДТП відбулося на ділянці дороги яка має по одній смузі для руху в одному напрямку та розділена горизонтальною переривчастою лінією. Автомобіль «DAF XF» був розташований посередині проїзної частини (частково на своїй смузі для руху та частково з виїздом на зустрічну смугу), натомість напівпричеп «KRONE SDR 27» розташований в межах своєї смуги для руху та ліві колеса якого знаходяться прямо по роздільній - переривчастій лінії горизонтальної розмітки. Разом з цим, візуально видно, що пошкодження напівпричепу «KRONE SDR 27» внаслідок контактування з автомобілем «Mazda 323» прийшлося на його задню частину (відбійник, задній бампер). Також на відеозаписі частково видно гальмівний шлях автомобіля «DAF XF» з напівпричепом «KRONE SDR 27, який міститься в межах його смуги для руху.
В свою чергу, автомобіль «Mazda 323» розташований в своїй смузі для руху ближче до переривчастої лінії горизонтальної розмітки. Візуально видно, що внаслідок контактування автомобіль «Mazda 323» отримав пошкодження передньої частини автомобіля (передній бампер, кришка капоту, решітка радіатора, крила передні, передні фари, лобове скло та ін. ). Також на відеозапису видно гальмівний шлях автомобіля «Mazda 323» який починається майже з середини проїзної частини та переходить повністю в смугу для його руху. При цьому гальмівний шлях автомобіля «Mazda 323» закінчується чітко в його смузі для руху. 
Крім цього, на відеозапису зафіксовано автомобіль марки BMW, з увімкненою аварійною світловою сигналізацією, який розташований на попутній смузі з вказаними вище транспортними засобами, з права, частково на узбіччі. 
До того ж, в матеріалах справи наявні письмові пояснення учасників ДТП, в яких вони виклали свою думку щодо пригоди яка відбулася за участю їх транспортних засобів.
Так, водій ОСОБА_1 зазначив: «31 серпня 2025 року рухався на транспортному засобі «Mazda 323», державний номерний знак НОМЕР_1 з м. Одеси по трасі М14 в бік м. Миколаїв, за селом Красне близько 5 км від села брав на обгін вантажний автомобіль, перегнавши його, інший вантажний автомобіль НОМЕР_9 , увімкнув поворотнік і намагався об`їхати автомобіль. Я побачивши, що він виїхав на зустрічну полосу, почав приймати руля в свою смугу, щоб уникнути ДТП, але він почав різко тормозити, так як на зустрічній полосі був автомобіль і я вїхав в його причеп. Вантажний автомобіль хотів об`їхати БМВ НОМЕР_8 . Водій вантажного автомобіля не переконався, що я роблю обгін» (а.с.6).
Водій ОСОБА_2 в своїх письмових поясненнях зазначив: «31 серпня 2025 року рухався транспортним засобом «DAF» c полуприцепом Кроне го номери НОМЕР_2 напівприцеп НОМЕР_9 з м. Одеси в напрямок м. Миколаєва трасою М-14. За селом Красне близько 5 кілометрів від села стояла машина BMW гос номер НОМЕР_8 в правій полосі. Я включив лівий поворотнік і почав об`їжджати стоячу автівку і в мене вїхав в бампер автівка Мазда 323 гос номер НОМЕР_1 . Я сразу зупинився, викликали швидку і поліцію» (а.с.7). 
Також в матеріалах справи містяться письмові пояснення водія автомобіля BMW НОМЕР_10 – ОСОБА_5 , з яких вбачається, що 31 серпня 2025 року він рухався на вказаному транспортному засобі з м. Одеси по направленню в м. Миколаїв по направленню М 14. За селом Красне близько 5 км. Від села відбулась поломка його транспортного засобу, а саме неможливо здійснити подальший рух, після чого було здійснено зупинку та увімкнення аварійної сигналізації. Близько 22 00 год почув аварійний звук гальм. Вийшовши побачив, що сталась ДТП між вантажівкою та легковим автомобілем. Після чого приїхали працівники поліції та швидка медична допомога. Пошкодження його транспортному засобу не завдано (а.с.8).
Зазначені вище, письмові пояснення водії - учасників ДТП узгоджуються між собою та відповідають обставинам викладеним у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 439916 від 01 вересня 2025 року, що складений відносно водія ОСОБА_1 .
Разом з цим, апеляційний суд критично оцінює надані в суді апеляційної інстанції пояснення свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки вони не є тотожними тим, що були надані ними в усній формі одразу після ДТП працівникам поліції під час оформлення матеріалів ДТП.
Отже, оцінка наведених доказів, як кожного окремо, так і у сукупності та взаємозв`язку, дозволяють повно встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди, а саме: розташування транспортних засобів «Mazda 323», державний номерний знак НОМЕР_1 та «DAF XF 430», державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом «KRONE SDR 27», державний номерний знак НОМЕР_3 на проїзній частині в момент ДТП та характер пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП.
Наведені та встановлені апеляційним судом обставини підтверджують, що саме водій транспортного засобу «Mazda 323», державний номерний знак НОМЕР_1 – ОСОБА_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «DAF XF 430», державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом «KRONE SDR 27», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду у попутному напрямку.
За такого, водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3 б, та 13.1 ПДР, що й спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому його дії працівником патрульної поліції правильно кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.
Натомість висновок суду першої інстанції про те, що на водія ОСОБА_1 як на водія, що здійснював обгін та перебував у смузі зустрічного руху, не поширювались вимоги п.13.1 ПДР щодо дотримання безпечної дистанції щодо транспортного засобу «DAF XF 430», державний номерний знак НОМЕР_11 , з напівпричепом «KRONE SDR 27», державний номерний знак НОМЕР_12 , оскільки абзац 11 п.1.10 ПДР визначає безпечну дистанцію як відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру, не є вірним, оскільки як встановлено обставинами справи та підтверджено належними доказами зіткнення вказаних транспортних засобів відбулося в межах однієї попутної смуги для руху. 
Між тим, як зазначено в п. 1.10 ПДР, безпечний інтервал - це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.
Разом з цим, локалізація механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів свідчить про контактування передньої частини автомобіля «Mazda 323», державний номерний знак НОМЕР_1 із задньою частиною автомобіля «DAF XF 430», державний номерний знак НОМЕР_11 , з напівпричепом «KRONE SDR 27», державний номерний знак НОМЕР_12 , що свідчить про недотримання водієм автомобіля «Mazda 323» саме безпечної дистанції, а не бокового інтервалу, як про це зазначив суд першої інстанції.
Жодних підстав, які б давали суду можливість вважати, що вказані докази, є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони є достатніми та належними, узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи, у повному обсязі відтворюють дійсну картину подій та підтверджують вину водія ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Щодо наявного в матеріалах справи висновку експерта № ЕД-19/115-25/16670- ІТ від 09 жовтня 2025 року, складеного судовим експертом Миколаївського НДЕКЦ МВС України Ярошенком О.В. на замовлення захисника ОСОБА_1 - адвоката Романенка П.В. в аспекті можливості визнання його допустимим доказом, апеляційний суд зауважує, що вказана експертиза була проведена в порушення приписів ст. 273 КУпАП стосовно порядку призначення експертиз у справі про адміністративне правопорушення.
У відповідності до згаданої норми законодавства про адміністративні правопорушення - експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.
Утім в цій справі експерт, що проводив експертизу, не призначався органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у даному випадку - суддею, що не узгоджується зі ст. 273 КУпАП.
Крім цього, в експертному висновку відсутня інформація про те, що судовий експерт – ОСОБА_4 обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.
З урахуванням наведеного вказаний висновок експерта є недопустимим доказом, оскільки він отриманий у непередбаченому законом порядку.
Разом з цим, суд першої інстанції провів розгляд справи без залучення ОСОБА_2 – водія транспортного засобу «DAF XF 430», державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом «KRONE SDR 27», державний номерний знак НОМЕР_3 , як потерпілого.
За такого, ОСОБА_2 як особа, якій вказаною дорожньо – транспортною пригодою завдано, зокрема, моральну шкоду був позбавлений своїх процесуальних прав, передбачених ст. 269 КУпАП, зокрема права знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи, а також іншими правами передбаченими вказаною статтею.
Отже, суд першої інстанції не здійснив повне і всебічне з`ясування всіх обставин справи, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. 
Дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол. Ці підходи характеризують доведення поза розумним сумнівом.
В даній справі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, достеменно встановлені під час судового розгляду, виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності.
За такого, проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.п. 2.3 б та 13.1 ПДР та як наслідок - зіткнення з автомобілем «DAF XF 430», державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом «KRONE SDR 27», державний номерний знак НОМЕР_3  доведена поза розумним сумнівом, оскільки відсутні беззаперечні, належні та допустимі докази на підтримку версії події, викладеної як самим ОСОБА_1 так і підтриманою його захисником – адвокатом Романенко П.В. в суді першої та апеляційної інстанції.
Обставини події, що викладені у змісті протоколу про адміністративне правопорушення особами, які уповноважені на його складання, доведені за допомогою належних та допустимих доказів.
Твердження ОСОБА_1 про те, що вказана ДТП відбулася саме через дії водія транспортного засобу автомобіля «DAF XF 430», державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом «KRONE SDR 27», державний номерний знак НОМЕР_3 – ОСОБА_2 , на увагу суду не заслуговують з огляду на наступне.
Так, ОСОБА_1 під час розгляду справи як суді першої так і апеляційної інстанції зазначав, що під час обгону першої вантажівки ОСОБА_1 побачив, що попереду першого вантажного автомобіля на відстані 60-70 м. від нього рухається ще один із майже такою ж швидкістю, тому продовжив маневр, оскільки зустрічного транспорту не було. Коли до другого вантажного автомобіля залишалося близько 20 м, на ньому раптово увімкнулися стоп-сигнали та покажчик лівого повороту, після чого автомобіль різко виїхав на зустрічну смугу, перекривши рух автомобілю під керуванням ОСОБА_1 . Уникаючи зіткнення, ОСОБА_1 розпочав екстрене гальмування та почав повертати на свою смугу, і майже через 1 секунду його автомобіль, втративши керованість, повернувшись частково на свою смугу руху, зіткнувся із задньою частиною причепа того вантажного автомобіля, який ОСОБА_1 мав намір обігнати. 
Між тим, суд критично оцінює такі пояснення ОСОБА_1 , оскільки вони не тотожні тим, які він надав як усно працівнику поліції, що підтверджується відеозаписом ( 01 хв 13 с, 37 хв) так і письмово під час оформлення працівниками поліції матеріалів по ДТП.
Крім того, матеріалами справи не підтверджено, що вантажний автомобіль виїхав повністю на зустрічну смугу для руху та повністю її зайнявши перекрив дорогу, зокрема автомобілю «Mazda 323». Більш того, судом встановлено, що напівпричіп «KRONE SDR 27» перебуває в межах своєї попутної смуги для руху і зіткнення між транспортними засобами відбулось на попутній смузі для руху, а не в моменті здійснення обгону. 
Також, якщо слідувати версії водія ОСОБА_1 , то якщо б ДТП відбулась під час того, коли автомобіль Mazda здійснював обгін вантажного автомобіля із напівпричепом, то контакт між автомобілями відбувся би боковими частинами, а не передньою частиною автомобіля Mazda із задньою частиною напівпричепу «KRONE SDR 27», що однозначно свідчить про не дотримання безпечної дистанції водієм автомобіля Mazda, тобто про порушення ним вимог п. 13.1 ПДР.
Більш того, схема місця ДТП, відеозапис після ДТП та фотографій після ДТП свідчать про те, що ДТП відбулося у межах смуги для руху автомобілів Mazda та «DAF XF 430»з напівпричепом «KRONE SDR 27».
З огляду на викладене, апеляційний суд, з урахуванням досліджених обставин справи, вважає, що в даному випадку пояснення ОСОБА_2 є більш вірогідними та правдивими, а пояснення ОСОБА_1 такими, що не узгоджуються з іншими матеріалами справи.
Виходячи із системного аналізу та змісту ст.279, 280 КУпАП, якими регламентовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд розглядає таку справу в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення і тому не вправі робити висновки про винуватість інших осіб.
Тому доводи апелянта про те, що винуватцем ДТП є ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки не вправі надавати оцінку правомірності дій іншого учасника ДТП та наявності чи відсутності у нього технічної можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди, стосовно якого протокол про адміністративне правопорушення не складався і не був предметом розгляду суду першої інстанції.
Таку правову оцінку на предмет наявності чи відсутності в діях учасника ДТП ознак порушень Правил дорожнього руху України може бути надано судом лише за умови розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеному відносно такої особи.
На зазначене, суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП та всупереч встановленим фактичним обставинам справи та вимогам ст. 245, 252, 280 КУпАП, закрив провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
За такого, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_2 на підставі ст. 294 КУпАП підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки наведені судом підстави для закриття провадження суперечать встановленим обставинам справи та вимогам ПДР України.
Разом з цим, відповідно до положень ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення у справах підвідомчих суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушення вчинене водієм ОСОБА_1 31 серпня 2025 року, а постанова у справі приймається 15 січня 2026 року, тобто після спливу встановленого тримісячного строку, протягом якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.
За вказаних обставин, у зв`язку із закінченням встановлених строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 294 КУпАП України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – задовольнити частково. 
Постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Т. В. Крамаренко