БІЛОГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД  ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ вул. Шевченка, 42, смт Білогір`я, Шепетівський район, Хмельницька область, 30200 тел./факс (03841) 2-14-44, тел. 2-03-97, е-mail: inbox@bg.km.court.gov.ua, web:https://bg.km.court.gov.ua/sud2201/, код ЄДРПОУ 02886947	

    	Справа №: 669/1036/25   Провадження № 3/669/9/26 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області 
в складі: судді Вишневського В.О., 
з участю: секретаря судового засідання Юрчук А.В., 

розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
26 листопада 2025 року, близько 11 год 27 хв, по вул. Центральна, 12 в с. Паньківці, Шепетівського району Хмельницької області, водій ОСОБА_1 , керував електровелосипедом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку як на місці зупинки, так і у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР – відмова особи, як керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 вини своєї у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав і пояснив суду, що 26 листопада 2025 року близько 11 год він керував електровелосипедом «ROCCO», коли його зупинила поліція. Працівники поліції запідозрили в нього почервоніння обличчя і запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, пояснивши, що вживав алкоголь разом зі своїм за день до цього, тобто ввечері 25 листопада 2025 року, з нагоди того, що в нього народилась дочка. Відмовився від проходження огляду, бо знав, що прилад покаже в нього стан алкогольного сп`яніння. Також пояснив, що оскільки в електровенлосипеді, яким він керував не працював акумулятор, він приводив його в рух педалями. 
Дослідивши письмові матеріали, з`ясувавши всі обставини справи та надавши оцінку дослідженим доказам, приходжу до наступного висновку. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Також, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 524053, складеного поліцейським сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області 26 листопада 2025 року о 11 год 55 хв відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; 
- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 26 листопада 2025 року, згідно з яким огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не проводився, в нього були виявлені наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. 
- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення до КНП «Білогірська багатопрофільна лікарня» від 26 листопада 2025 року, згідно з якими ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- даними відеозапису від 26 листопада 2025 року, яким зафіксовано яким зафіксовано факт керування транспортним засобом та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Не заслуговують на увагу суду твердження ОСОБА_1 про те, що транспортниий засіб він приводив рух за допомогою педалів, як такі, що не підтверджуються жодними доказами по справі та спростовуються відеозаписом з місця події та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Так, з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема відеозаписів з відеореєстратора патрульного автомобіля вбачається, що ОСОБА_1 26 листопада 2025 року в 11 год 27 хв, рухався по проїжджій частині дороги на електровелосипеді. При цьому на відео чітко видно, що даний транспорний засіб він приводив в рух не за допомогою механічних зусиль, а саме здійсненням обертальних рухів ногами педалей велосипеда. 
Окрім цього, матеріалами відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що водій ОСОБА_1 на місці події визнав, що він вживав спиртні напої, бо в нього народилась дочка, а також висловлював прохання до працівників поліції не притягувати його до відповідальності за дане правопорушення.
Щодо того, чи є електровелосипед транспортним засобом, керування яким заборонено у стані алкогольного сп`яніння, суд зазначає таке.
Диспозиція статті 130 КУпАП визначає відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з усталеною практикою, при розгляді адміністративних справ, зазначених категорій, зокрема передбачених статтею 130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема пункт 1.10. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 13-06, Закон України «Про автомобільний транспорт» з останніми змінами від 24 лютого 2023 року, Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24 лютого 2023 року тощо.
Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху, транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Цей термін охоплює всі види транспортних засобів, призначені для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Втім, норма статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.
У Правилах дорожнього руху відсутнє визначення такого виду транспорту, але чітко визначено поняття транспортного засобу - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Також у вищезгаданому Законі наведено визначення низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Головна зміна полягає у тому, що електоскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами.
Їх поділили на дві категорії:
- легкий персональний транспорт колісний засіб, що приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами потужністю в діапазоні до 1000 Вт. Може бути з одним, двома, трьома або чотирма колесами. Максимальна швидкість до 25 км/годину;
- низькошвидкісний приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами. Може також бути з різною кількістю коліс, але максимальна швидкість доходить до 50 км/годину. Споряджена маса не більше 600 кілограмів.
Зазначені зміни були також викладені і в Законі України «Про автомобільний транспорт».
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував електровелосипедом марки «ROCCO». Згідно технічних характеристик даного т/з, потужність електродвигуна 500 Вт та приводиться в рух за допомогою двигуна потужністю 0,5 кВт, а тому, на підставі викладеного вище, приходжу висновку, що електровелосипед є транспортним засобом, в розумінні статті 130 КУпАП, і відтак в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Підпунктом б) частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України.
Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2023 року (справа № 127/5920/22, провадження № 61-10553св22) використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зміст протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на нього адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Крім того, згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 27, 30, 33-35, 248, 249, 251, 252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для стягнення (сплати) штрафу: (стягувач: Головне управління Національної поліції у Хмельницькій області, отримувач: ГУК у Хмел.обл/Хмельн.обл./21081300, код отримувача: (ЄРДПОУ) 37971775, банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN):UA748999980313060149000022001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, назва платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.

Реквізити для стягнення (сплати) судового збору: (стягувач: Державна судова адміністрація України(вул. Липська, 18/5 м. Київ), платіжні дані отримувача коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 308 КУпАП).

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (ч. 2 ст. 308 КУпАП).

Строк звернення постанови судді до виконання становить три місяці, починаючи з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

  Суддя 	  Василь ВИШНЕВСЬКИЙ