Справа № 308/14169/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

06 лютого 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Собослоя Г.Г.,
суддів: Джуги С.Д., Мацунича М.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Підодвірний Тарас Іванович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2024 року у справі за позовом АТ "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованосі,
В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2024 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі по тексту АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.08.2017 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №200855164102, на підставі якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 20 000 грн., який пізніше було збільшено до 37 900 грн.
Відповідачка не виконала належним чином свої кредитні зобов`язання, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2024 року становить 53987,74 грн., з яких: 35467,24 грн. – заборгованість за кредитом; 18520,5 грн. – заборгованість по процента; 0 грн. – заборгованість по комісії, та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку.
Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) Відповідачці на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість Відповідачкою погашена не була.
У зв`язку з наведеним просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 987,74 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
У відзиві на позов представник відповідачки ОСОБА_1 – адвокат Підодвірний Т.І. просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію тим, що позивач не наддав жодного доказу який би підтверджував, що між ним та відповідачем укладено кредитний договір, оскільки анкета-заява була підписана представником позивача, однак не доведено повноваження особи, цієї особи. Стверджує, що із наданої позивачем заявки не можливо встановити умови нібито укладеного кредитного договору. В доданих позивачем додатках до позову, відсутні докази ознайомлення позивачем відповідача з Умовами публічного договору та надання відповідачу копій цих документів. Зазначив, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами самого факту встановлення кредитного ліміту або отримання відповідачкою кредитних коштів в будь-який інший спосіб. Окрім того, позивачем направлено до суду Виписку, яка не містять підтвердження повноважень ОСОБА_2 , як і вказана виписка не містить підпису зазначеної особи, що вочевидь не відповідає вимогам до первинних бухгалтерських документів передбачених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». До того ж, виписка починає свої нарахування з 11.11.2018 року та не містить інформації про встановлення будь-якого кредитного ліміту від 15.08.2017 року. Вказує, що подана позивачем заява не містить розміру відсотків, отже вимоги щодо стягнення 18520.5 грн є необґрунтованими. Також стверджує, що вказану в розрахунку заборгованості сплату відповідачкою відсотків у сумі 32 749,18 грн., банком повинні зараховуватись у «тіло кредита», а не на надумані Банком відсотки. Також вважає, що позивачем позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № 200855164102, за період із 17.08.2017 року по 08.08.2021 року, подано із порушенням строку позовної давності.
У відповіді на відзив представниця позивача – Шумілова Н.І. просила суд відхилити доводи відповідачки за змістом відзиву як безпідставні, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що 15.08.2017 відповідачка звернулася до Банку з метою отримання кредиту. Підтвердженням надання відповідачці кредиту є: - Заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001298670801 від 15.08.2017р. та паспорт споживчого кредиту від 15.08.2017, які були підписані відповідачкою. Протягом дії договору відповідачка користувалася кредитними коштами – неодноразово здійснювала операції покупки через POS-термінал, отримувала готівкові кошти, що підтверджується Випискою з особового рахунку відповідачки, яка додавалася до позовної заяв. Підписанням Заяв відповідачка власноручно підтвердила, що ознайомилася і погоджується із ДКБО, згідно якого Договір вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції (ДКБО) Акцептованими Клієнтом з моменту оформлення Заяви на приєднання до Договору та дата набрання чинності Договору визначається Заявою на приєднання до Договору, якщо інше не передбачено умовами Договору та/або Заявою на приєднання до Договору. Факт отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується наданими у якості доказів матеріалами – заявою, виписками по рахунку, паспортом споживчого кредиту, розрахунком заборгованості. Вказує, що виписка по рахунках/картах банка є належним та допустим доказом. Відповідачка не зверталася до Банку в порядку, визначеному вищевказаним п.4.1.5. ДКБО та не висловлювала свою незгоду зі збільшенням їй кредитного ліміту. Щодо пропуску строку позовної давності, представник зазначив, що кредитний договір укладено 15.08.2017р.. Поряд з цим, Відповідачка фактично користувалася кредитною карткою і здійснювала платежі до 20.05.2020р., що відображено в розрахунку заборгованості та у Виписках по рахунку відповідачки, які є належними та допустимими доказами. Оскільки позивач звертається до суду у серпні 2024 строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2024 року позов АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 користь АТ «ПУМБ» заборгованість у розмірі 53 987,74 гривні та судовий збір у розмірі 2422, 40 гривні.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила таке у апеляційному порядку та просить рішення суду скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на аналогічні обставини викладені у відзиві на позов та повторно наголошує, що позивач звернувся із позовною заявою із пропуском строку позовної давності.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що 15.08.2017 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено договір комплексного банківського обслуговування, шляхом підписання заяви № 200855164102 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб (а.с.12).
Підписавши заяву № 200855164102 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 15.08.2017, відповідачка беззастережно підтвердила, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ«ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ«ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку), а при обранні послуги з укладенням договору страхування, підписання заяви підтверджую свою згоду на укладення договору страхування на зазначених умовах.
У вказаній заяві відповідачка просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати Кредитну картку. № Кредитної картки миттєвого випуску (не персоніфікованої) НОМЕР_2 та встановити на її поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією Заявою Кредитний ліміт у сумі 20 000 грн.
Розрахунковий день 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної карти встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної карти.
У розділі Заяви «Підтвердження та запевнення», зокрема зазначено, що відповідачка, підписанням цієї Заяви надала підтвердження та запевнення що: вона ознайомлена із ДКБО, тарифами банку та цілком згодна з ними; всі умови ДКБО відповідачці зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
15.08.2017 ОСОБА_1 підписала також Паспорт споживчого кредиту, який передбачає: тип кредиту кредитна лінія, сума/ліміт кредиту 20 000 грн; строк кредитування 12 місяців, який продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечення будь-якої із сторін; процентна ставка за користування кредитним лімітом 49,00%; реальна річна процентна ставка складає 59,59%,; тип процентної ставки фіксована (а.с. 13).
Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту АТ «ПУМБ» розмір кредитного ліміту збільшувався: 15.08.2017 - встановлення кредитного ліміту 20 000,00 грн.; 06.12.2017, 13.04.2018, 14.08.2018 та 04.04.2019 збільшення кредитного ліміту до 37 900 грн (а.с. 48).
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором № 200855164102 від 15.08.2017 зі всіма змінами і доповненнями до нього, станом на 01.07.2024 включно заборгованість відповідачки становить 53 987,74 грн, з яких: 35 467,24 грн - заборгованість за кредитом, 18 520,50 грн - заборгованість за відсотками (а.с.14-18).
З метою досудового врегулювання спору банком на адресу відповідачки було направлено письмову вимогу (повідомлення) № вих.КНО-44.2.2/382 від 02.07.2024 з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором № 200855164102 у розмірі 53 987,74 грн, не пізніше 30 календарних днів з дня отримання цього повідомлення, що підтверджується копією даної письмової вимоги та списком згуртованих відправлень (рекомендованих листів) (а. с. 43-44, 45-47).
Однак, відповідачка заборгованість за вказаним кредитним договором не сплатила.
Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У частинах першій-четвертій статті 83 ЦПК України зазначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Згідно з частинами другою-п`ятою статті 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
З долученої до матеріалів справи виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що апелянтка користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.
При цьому, заперечуючи проти такої заборгованості, відповідачка не надала, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості перед АТ «ПУМБ», не довела відсутності заборгованості.
Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2001818875401 від 19.02.2021, що утворилася станом на 31.03.2024 та становить 72963,07 грн, з яких: 46894,45 грн заборгованість за кредитом; 26068,62 грн - заборгованість за процентами, є доведеними та обґрунтованими.
Щодо твердження представника апелянтки, що виписка, додана позивачем, не відповідає вимогам до первинних бухгалтерських документів передбачених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», то суд першої інстанції вірно послався на пункти 57-62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженою постановою Правління НБУ №75 від 04.07.2018, відповідно до яких інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного первинного документа (паперового або електронного). Особові рахунки з регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення.
Крім цього колегія суддів також зауважує, що позовну заяву разом із додатками подано через систему «Електронний суд». Позивачем зазначено, що оригінали всіх документів, долучених до цієї позовної заяви (окрім копії паспорту відповідачки та її РНОКПП) знаходяться у позивача, при цьому відповідачка з клопотанням про витребування оригіналів електронних доказів до суду не зверталася.
Посилання в апеляційній скарзі на неправомірне нарахування позивачем відсотків є також безпідставними, оскільки відповідачкою власноручно підписано паспорт споживчого кредиту, згідно якого процентна ставка за користування кредитним лімітом 49,00%, реальна річна процентна ставка складає 59,59% (річних).
Щодо позовної давності.
Посилання апелянта на висновки Верховного Суду у справі № 990/115/22 від 10.11.2022 (сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та уможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку) є нерелевантним, оскільки в зазначеній справі Суд розглядав питання поновлення процесуального строку на оскарження, де дійсно вимагається доведення поважності причин.
Натомість, у даному спорі йдеться про позовну давність, перебіг якої з 24.02.2022 було зупинено безпосередньо законом — пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Ця норма є імперативною (обов`язковою), не вимагає від позивача обґрунтування причин несвоєчасного звернення та не залежить від того, чи мав юридичний відділ банку технічну можливість підготувати позов раніше.
Відтак, оскільки позов подано 28.08.2024, тобто в період дії законодавчо встановленого зупинення строків, позивач не зобов`язаний надавати докази перешкод для звернення до суду, а строк позовної давності вважається таким, що не сплив у силу прямої вказівки закону.
Отже, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Підодвірний Тарас Іванович, - залишити без задоволення.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 06 лютого 2026 року.
Головуючий:
Судді: