ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/7601/25	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 року (суддя Кучма К.С., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 27.05.2025 року) у адміністративній справі №160/7601/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зарахувати до страхового стажу певний період, зобов`язання призначити пенсію за віком, суд –

в с т а н о в и в:
          У березні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі по тексту – відповідач), в якому просив визнати дії відповідача щодо не зарахування до його страхового стажу період з 05.05.1989 року по 31.01.1995 року, з 13.09.1982 року по 25.01.1983 року, з 01.05.2006 року по 30.06.2008 року, з 01.12.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.04.2009 року по 30.09.2009 року, з 01.09.2010 року по 31.10.2010 року, з 01.02.2011 року по 31.07.2011 року протиправними; зобов`язати відповідача зарахувати до його страхового стажу період з 05.05.1989 року по 31.01.1995 року, з 13.09.1982 року по 25.01.1983 року, з 01.05.2006 року по 30.06.2008 року, з 01.12.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.04.2009 року по 30.09.2009 року, з 01.09.2010 року по 31.10.2010 року, з 01.02.2011 року по 31.07.2011 року; зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 046850017292 від 07.02.2025 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії зарахувавши до страхового стажу період роботи з 05.05.1989 року по 31.01.1995 року, з урахуванням висновків суду.
          З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.02.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віко відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та за принципом екстериторіальності, заява 07.02.202 року була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області та рішенням №04685007292 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу не зараховано: період роботи з 05.05.1989 року по 31.01.1995 року відповідно до трудової книжки, оскільки в трудовій книжці відсутня дата та номер наказу про звільнення з роботи; період навчання з 13.09.1982 року по 2501.1983 року відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 08.02.1983 року, оскільки в трудовій книжці відсутній номер і дата видачі свідоцтва та інформація про здобуття кваліфікації; період провадження підприємницької діяльності з 01.05.2006 року по 30.06.2008 року, з 01.12.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.04.2009 року по 30.09.2009 року, з 01.09.2010 року по 31.10.2010 року, з 01.02.2011 року по 31.07.2011 року, оскільки відсутні суми та сплата страхових внесків згідно індивідуальних відомостей застрахованих осіб; страховий стаж становить 30 років 3 місяці 14 днів. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що 03.02.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За принципом екстериторіальності заяву про призначення пенсії ОСОБА_1 розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області та прийнято рішення №046850017292 від 07.02.2025 року про відмову в призначенні пенсії за віком, відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв?язку з відсутністю необхідного страхового стажу - менше 32 років; страховий стаж ОСОБА_1 станом на день звернення за призначенням пенсії становив 30 років 3 місяці 14 днів; до страхового стажу не зараховано: період роботи з 05.05.1989 року по 31.01.1995 року відповідно до трудової книжки, оскільки в трудовій книжці відсутня дата та номер наказу про звільнення з роботи; період навчання з 13.09.1982 року по 25.01.1983 року  відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.02.1983 року, оскільки в трудовій книжці відсутній номер і дата видачі свідоцтва та інформація про здобуття кваліфікації;  періоди провадження підприємницької діяльності з 01.05.2006 року по 30.06.2008 року, з 01.12.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.04.2009 року по 30.09.2009 року, з 01.09.2010 року по 31.10.2010 року, з 01.02.2011 року по 31.07.2011 року, оскільки відсутні суми і сплата страхових внесків згідно індивідуальних відомостей застрахованих осіб. Суд врахував,  що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.02.1983 року ОСОБА_1 навчався та працював:  з 13.09.1982 року по 25.01.1983 року – навчався на курсах водіїв (підстава – довідка); з 05.05.1989 року по 31.01.1995 року – прийнятий буфетчиком (наказ №138 від 05.05.1989 року). Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався частинами 1, 4 ст.24, ч.1 ст.26, ч.3-1 розділу XV  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; п. «д» ч.3 ст.56, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; пунктами 1, 3, 4, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637; пунктами 2.2, 2.4, 2.16 Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року; Положенням про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 02.06.1993 року №161 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23.11.1993 року №173; ст.38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» та прийшов до висновку про те, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. Суд вважав, що період роботи з 05.05.1989 року по 31.01.1995 року підтверджений даними трудової книжки. Суд зазначив, що для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів. Суд вважав, що ОСОБА_1 не наведено та не підтверджено жодними доказами період навчання, а до позовної заяви не надано документів, які містять відомості про періоди навчання, а тому відсутні підстави для зарахування до загального страхового стажу періоду навчання. Суд врахував, що періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів. Суд врахував, що доказів сплати страхових внесків в спірний період, а саме, з 01.01.2005 року по 31.05.2005 року, з 01.10.2013 року по 31.12.2016 року ОСОБА_1 не надав; в матеріалах справи також відсутні, доводи пенсійного органу в цій частині належними доказами не спростовані; відсутні докази, що ОСОБА_1 у спірний період був найманим працівником; його трудова книжка таких відомостей не містить; за змістом наданої пенсійним органом довідки з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, форми ОК-5, відсутні відомості про сплату ОСОБА_1 страхового внеску за період 01.05.2006 року по 30.06.2008 року, з 01.12.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.04.2009 року по 30.09.2009 року, з 01.09.2010 року по 31.10.2010 року, з 01.02.2011 року по 31.07.2011 року. Суд прийшов до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права ОСОБА_1 на отримання пенсії за віком на пільгових умовах є зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву про призначення пенсії зарахувавши до страхового стажу період роботи з 05.05.1989 року по 31.01.1995 року, з урахуванням висновків суду.
Матеріалами справи встановлено, що 03.02.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Встановлено, що за принципом екстериторіальності заяву про призначення пенсії позивача 07.2.2025 року розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області та рішенням №046850017292 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв?язку з відсутністю необхідного страхового стажу (32 рік); страховий стаж ОСОБА_1 станом на день звернення за призначенням пенсії становив 30 років 3 місяці 14 днів; до страхового стажу не зараховано: період роботи з 05.05.1989 року по 31.01.1995 року відповідно до трудової книжки, оскільки в трудовій книжці відсутня дата та номер наказу про звільнення з роботи; період навчання з 13.09.1982 року по 25.01.1983 року відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.02.1983 року, оскільки в трудовій книжці відсутній номер і дата видачі свідоцтва та інформація про здобуття кваліфікації; періоди провадження підприємницької діяльності з 01.05.2006 року по 30.06.2008 року, з 01.12.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.04.2009 року по 30.09.2009 року, з 01.09.2010 року по 31.10.2010 року, з 01.02.2011 року по 31.07.2011 року, оскільки відсутні суми і сплата страхових внесків згідно індивідуальних відомостей застрахованих осіб.
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.02.1983 року ОСОБА_1 навчався та працював:  з 13.09.1982 року по 25.01.1983 року – навчався на курсах водіїв (підстава – довідка); з 05.05.1989 року по 31.01.1995 року – прийнятий буфетчиком (наказ №138 від 05.05.1989 року).
Відповідно д частин 1, 4 ст.24, ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності даним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пунктів 2.2, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року, до трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення тощо. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. 
Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення; на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці; підстави для не зарахування стажу ОСОБА_1 з 05.05.1989 року по 31.01.1995 року, оскільки відсутня дата і номер наказу про звільнення з роботи, не дають підстав для відмови у зарахуванні до стажу роботи відповідних періодів, оскільки відповідний період роботи ОСОБА_1 з 05.05.1989 року по 31.01.1995 року підтверджений даними трудової книжки.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 року у адміністративній справі №160/7601/25 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.  
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова