ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1307/26 Справа № 227/2892/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Спаї В.В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року 
Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
судді-доповідача: Новікової Г.В. 
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 09 вересня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2024 року позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 05.09.2008 року, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто на порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
За підрахунком позивача станом на 25.08.2024 року заборгованість відповідача складає 36 843,54 грн. з наступними складовими: 32 230,93 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4 612,61 грн. – заборгованість за простроченими відсотками.
Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом у розмірі 36 843,54 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. 
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 09 вересня 2025 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором б/н від 05.09.2008 року в розмірі 32 230,93 грн. та судові витрати (судовий збір) в розмірі 2 119,07 грн. В задоволенні вимог про стягнення заборгованості за відсотками відмовлено.
В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками за користування кредитом – 4 612,61 грн., та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін, судові витрати покласти на відповідача.
З зазначеним рішенням позивач не згодний в частині відмови у задоволенні позовних вимог, вважає, в цій частині необґрунтованим та незаконним, прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та з порушенням норм процесуального і матеріального права.
Відповідач не спростував належними письмовими доказами факт укладення між ним та Банком кредитного договору, ознайомлення з умовами кредитування, отримання кредитної карти, користування кредитними коштами та розміру кредитної заборгованості. ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 05.09.2008 року. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку – НОМЕР_1 , строк дії - 06/09, тип - картка "Універсальна". (яка в подальшому була неодноразово перевипущена), встановлено початковий кредитний вигляді з можливістю подальшого збільшення. З наданою Банком анкети-заяви від 05.09.2008 року чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що позичальник висловив згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчив.
Також на другій сторінці анкети-заяви від 05.09.2008 року передбачена базова процентна ставка за кредитом 3% на місяць, тобто 36% річних.
Після спливу дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком було додатково отримані наступні картки: кредитна картка № НОМЕР_2 зі строком дії 06/12, тип Універсальна; кредитна карта № НОМЕР_3 зі строком дії 03/16, тип Універсальна; кредитна картка № НОМЕР_4 зі строком дії 11/16, тип Універсальна; кредитна картка № НОМЕР_5 зі строком дії 01/18, тип Універсальна Gold; кредитна картка № НОМЕР_6 зі строком дії 06/18, тип Універсальна Gold; кредитна картка № НОМЕР_7 зі строком дії 12/21, тип Універсальна Gold.
В подальшому, 04.01.2022 року відповідачем було підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (була долучена разом із додатками до позову), в якій відповідач підписом підтвердив ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки та отримав карту - № НОМЕР_8 строк дії 11/25, тип - “Універсальна Gold”., про що вбачається із довідки про видані картки до кредитного рахунку та виписки. Звертає увагу суду на те, що це є проміжна Заява про приєднання до умов і правил банківських послуг, яка змінює умови кредитування (подальшого використання кредитної карти), до вже існуючого кредитного рахунку який був відкритий 05.09.2008 року.
Зазначає, що споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. 
Всі істотні умови кредитування узгоджено у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 04.01.2022 року, що особисто підписана відповідачем, розрахунок заборгованості за відсотками здійснено відповідно до погоджених умов.
Звертає увагу суду на те, що заповнення Заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг надає можливість клієнту банку будь-коли користуватись банківськими послугами, за бажанням отримати кредитну картку, використання якою клієнт визначає самостійно за своєю потребою. Відповідач не заперечував факт отримання картки та факт видачі кредитних коштів.
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Зважаючи, що по даній справі ціна позову становить 36 843,54 грн., тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 05.09.2008 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 05.09.2008 року, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms. 
Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 33 000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та випискою по рахунку.
Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав згідно довідки про видані картки кредитну картку номер – НОМЕР_1 , строк дії - 06/09, тип - картка "Універсальна".
Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по договору за період 05.09.2008 – 03.09.2024 р.р. (а.с. 72-91).
Після спливу дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком було додатково отримані наступні картки: 
кредитна картка № НОМЕР_2 зі строком дії 06/12, тип Універсальна;
кредитна карта № НОМЕР_3 зі строком дії 03/16, тип Універсальна;
кредитна картка № НОМЕР_4 зі строком дії 11/16, тип Універсальна;
кредитна картка № НОМЕР_5 зі строком дії 01/18, тип Універсальна Gold;
кредитна картка № НОМЕР_6 зі строком дії 06/18, тип Універсальна Gold;
кредитна картка № НОМЕР_7 зі строком дії 12/21, тип Універсальна Gold.
Згідно з наданим банком розрахунком, за вказаним кредитним договором станом на 25.08.2024 року заборгованість відповідача складає 36843,54 грн. з наступними складовими: 32230,93 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4612,61 грн. – заборгованість за простроченими відсотками.
Банком було надано виписку за договором б/н за період 16.12.2008 – 23.10.2024 р.р. відповідно до якої кредитна заборгованість ОСОБА_1 складає 36843,54 грн..
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитом, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено погодження сторонами розміру відсотків за користування кредитними коштами.
Між тим, висновок суду в частині того, що відповідачем не було узгоджено сплату процентів за користування кредитом, які банк просив стягнути станом на 25.08.2024 року, суперечить обставинам справи.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як передбачено ч.1 ст.627 та ч.1 ст.628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
З наданої банком анкети-заяви про приєднання до умов кредитування від 05.09.2008 року, яка підписана ОСОБА_1 вбачається погоджена сторонами базова процентна ставка 3 % на місяць на залишок заборгованості. (а.с.96) Також у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 04.01.2022 року, яка підписана ОСОБА_1 зазначено розмір процентної ставки для карт Універсальна – 42 %,а для карти Універсальна Gold. – 40,8 % , аналогічне відображено і у паспорті споживчого кредиту від 04.01.2022 року (а.с.100, 125)
Таким чином відповідач був ознайомлений із розміром процентної ставки та погодився із ним, а отже сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитом, який повинен застосовуватися при розрахунку заборгованості за кредитним договором.
Як зазначалось вище із виписки за договором №б/н на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що баланс на кінець періоду склав 36 843,54 грн. тобто дорівнював сумі загальної заборгованості вказаної у розрахунку станом на 25.08.2024 року з якої 4 612,61 грн. склали прострочені відсотки, а 32 230,93 грн. – тіло кредиту.
Зазначена документація є належними та допустимими доказами отримання відповідачем кредиту після погодження сторонами відсотків за його користування, на що не звернув уваги суд першої інстанції.
Таким чином, сторонами погоджено розмір процентної ставки за кредитним договором, а тому рішення суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у цій частині не відповідає обставинам справи.
Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в стягненні заборгованості по процентах за користування кредитом та ухваленню в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення в частині вирішення спору щодо стягнення процентів за користування кредитом не відповідає встановленим обставинам, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню у цій частині з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 4 612,61 грн..
Згідно частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню у повному обсязі, тому розмір сплаченого ними судового збору при зверненні до суду з цим позовом та при поданні апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача на користь банку у розмірі 6 056 грн.(2 422,40 грн. + 3 633,60 грн.). Відповідно рішення суду першої інстанції в частині стягнутої суми судового збору слід змінити з 2 119,07 грн. на 6 056 грн..
Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 36 843,54 грн. що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст.368, 369, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити. 
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 09 вересня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом скасувати.
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по відсотках за користування кредитом від 05.09.2008 року станом на 25.08.2024 року у розмірі 4 612,61 грн.. 
Змінити розмір судового збору, стягнутого із ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з «2 119,07 грн.» на «6 056 грн.».
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: