Справа №461/9525/25
Провадження №3/461/44/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2026 року          м. Львів 

Суддя Галицького районного суду м. Львова Романюк В.Ф., з участю представника митниці Лубоцького Б.І., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Савченка К.С. (у режимі ВКЗ), розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Харківська область, місце роботи - ФОП, місце проживання - АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , 

за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України, -
в с т а н о в и в: 
06.11.2025 року близько 13 годин 39 хвилини гр. України ОСОБА_1 прямувала з України у Республіку Польща, через митний пост «Краковець» Львівської митниці, у якості пасажирки транспортного засобу марки «TOYOTA RAV-4 HYBRID» реєстраційний номер НОМЕР_2 , обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю – «зелений коридор», чим своїми діями заявила про відсутність в неї будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. 
При усному опитуванні гр. ОСОБА_1 заявила, що вона, її чоловік та дитина, які слідують в даному автомобілі, переміщують через митний кордон України іноземну валюту у кількості 30 000 тисяч Євро (кожен – 10 000 Євро). 
При здійсненні митних формальностей щодо гр. України ОСОБА_1 виникла підозра щодо наявності у неї товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або обмежені щодо ввезення на митну територію України.
Згідно п. 5 ст. 366 МК України обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. 
Згідно п. 6 даної статті громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України. 
Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. 
Згідно ч. 2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої ПКМУ від 21.05.2012 №451 - митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками. Згідно п. 6 цієї Технологічної схеми - під час митного контролю та митного оформлення автомобільних транспортних засобів і товарів митні органи у пунктах пропуску здійснюють, зокрема, аналіз та оцінку ризиків, митний огляд (огляд та переогляд автомобільних транспортних засобів і товарів, ручної поклажі та багажу, особистий огляд громадян). 
Відповідно до п. 6 ПКМУ «Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України» від 23.05.2012 №467, на підставі результатів аналізу та оцінки ризиків, транспортний засіб було виведено з загального потоку «зеленого коридору» для проведення митного огляду, де під час проведення огляду, відбулось спрацювання службового собаки по кличці «Алана», після чого громадянка ОСОБА_1 видала приховану від митного контролю валюту в сумі 21 000 Євро, яка знаходилась на її тілі під верхнім одягом (під кофтою). 
Відповідно до п. 6 Постанови НБУ № 3 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі. 
Відповідно до п. 18 Постанови НБУ № 5 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» Фізичні особи - резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро, на підставі документів, що підтверджують: 1) зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро; 2) придбання цією особою банківських металів у банках та/або Національному банку виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро. Документи, що підтверджують зняття готівки з власних рахунків у банках фізичними особами - резидентами з метою її вивезення, є чинними протягом 90 календарних днів із дня зняття ними готівки з власних рахунків у банках. 
Документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на виявлену суму готівки, а саме 21 000 євро, гр. України ОСОБА_1 не надала. 
Таким чином, гр. України ОСОБА_1 , вчинила дії щодо переміщення через митний кордон України іноземної валюти в сумі 21 000 Євро з порушенням порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, намагаючись перемістити через митний кордон України 21 000 Євро, яка перевищувала дозволену до вивезення норму готівки, визначену постановою Національного банку України № 3 від 02.01.2019 року, а також підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України та у відповідності до п.18 постанови Національного банку України № 5 від 02.01.2019 року та потребує документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на ту суму, що перевищує 10 000 євро та переміщувала вказану готівку з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів та способів що утруднюють виявлення вказаної валюти.
Згідно курсу валют НБУ станом на 06.11.2025 вартість вилученої валюти становить 1 015 037,10 грн.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України. 
09 грудня 2025 року від представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Савченка К.С. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення. 06 листопада 2025 року перетинаючи разом зі своїм чоловіком та дитиною митний кордон України на митному пості «Грушів» Львівської митниці ОСОБА_1 , усвідомлюючи необхідність обов`язкового декларування грошових коштів, що переміщувалися нею через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення, задекларувала іноземну валюту у сумі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) євро. За результатами розгляду поданої декларації державним інспектором ОСОБА_2 було відмовлено у пропуску через державний кордон України у зв`язку з неподанням до митного органу документів на підтвердження зняття готівкових коштів з власного банківського рахунку, про що складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209090/2025/00223 від 06.11.2025. При цьому, на підтвердження задекларованої іноземної валюти ОСОБА_1 надала докази законності її походження, зокрема нотаріально посвідчений договір позики грошових коштів у сумі 2 500 000 (два мільйони п`ятсот тисяч) гривень та відповідні чеки про купівлю іноземної валюти (євро). Про вказані обставини ОСОБА_1 зазначила у наданих поясненнях від 06.11.2025, які містяться у матеріалах справи. Після отримання відмови у пропуску через державний кордон України ОСОБА_1 разом із сім`єю, у цей же день – 06.11.2025, приблизно о 13 год. 40 хв., не маючи у подальшому жодного умислу на незаконне переміщення іноземної валюти через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, маючи при собі усі необхідні документи щодо підтвердження законності походження іноземної валюти, прибула для повторного проходження державного кордону на інший митний пост Львівської митниці - «Краковець». Знаходячись на вказаному митному посту повідомила прикордоннику про необхідність декларування іноземної валюти у сумі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) євро. Натомість їй було вручено талон для проходження митного контролю «зеленим коридором» та повідомлено про можливість декларування грошових коштів саме під час проходження спрощеного митного контролю. При цьому, прикордонником було роз`яснено, що з метою якнайшвидшого проходження митного кордону ОСОБА_1 необхідно зазначити грошові кошти, сума яких не перевищує 10 000 (десять тисяч) євро на кожного члена сім`ї, тобто не більше 30 000 (тридцять тисяч) євро. Відтак, коли ОСОБА_1 вже перебувала у смузі руху позначену зеленим коридором, не маючи жодного умислу на незаконне переміщення іноземної валюти з приховуванням чи її недакларування, а виключно з метою якомога швидшого проходження митного контролю, остання повідомила державному інспектору митної служби про наявність іноземної валюти у сумі 30 000 (тридцять тисяч) євро. Разом з тим, коли інспектор митниці поцікавився про наявність усіх грошових коштів, ОСОБА_1 одразу повідомила про наявність у неї іншої частини грошової суми - іноземної валюти у сумі 21 000 (двадцять одна тисяча) євро, у зв`язку з чим добровільно видала і пред`явила її для огляду. При цьому акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, а також акт особистого огляду особи інспектором митниці не складався і є підтвердженням того, що грошові кошти дійсно були видані та пред`явлені добровільно, а не виявлені інспектором митної служби шляхом вчинення процесуальних дій щодо усунення будь-яких ускладнень чи перешкод, які б утруднювали виявлення іноземної валюти. Вищевикладені обставини свідчать про те, що з самого початку ОСОБА_1 не мала ніяких намірів щодо незаконного переміщення іноземної валюти через державний кордон України з приховуванням від митного контролю, що підтверджується карткою відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 209090/2025/00223 від 06.11.2025. Іноземна валюта у сумі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) євро є власністю сім`ї ОСОБА_1 , яка отримана у законний спосіб, що підтверджується належними доказами. Вказані грошові кошти призначалися для купівлі квартири матері її чоловіка, яка проживає у Литовській Республіці та куди прямувала ОСОБА_1 разом із сім`єю. Відповідно, ОСОБА_1 не приховувала та не мала будь-яких підстав приховувати грошові кошти, а лише хотіла належним чином здійснити їх безпечне та щонайшвидше перевезення, а недекларування грошових коштів відбулося помилково з причини неналежного роз`яснення їй процедури проходження митного кордону. У будь-якому випадку, матеріали справи не містять жодних доказів доведення умислу спрямованого саме на незаконне переміщення грошових коштів через митний кордон України з приховуванням від митного кордону. У даному випадку ОСОБА_1 зберігала грошові кошти у внутрішніх кишенях кофти. При цьому кишені не були спеціально пришиті, нашиті чи перешиті, не є потаємними, а є звичайними складовими елементами кофти, мають невеликий розмір та є відкритого типу. У матеріалах справи не міститься жодних даних, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій спрямованих на зміну конструкції кишень кофти з метою приховування грошових коштів. Крім того, грошові кошти зберігалися в кишенях кофти відкрито без попереднього їх поміщення чи обгортання в будь-який із таких засобів, як: скотч, пакувальна стрічка, мотузка, чохли, поліетиленовий пакет, коробки тощо. Власне використання саме зазначених засобів у сукупності з іншими діями може свідчити про наміри особи приховати товар від митного контролю. Відтак, кишені кофти, в яких зберігалась іноземна валюта, не мали жодних ознак спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що реально утруднювали виявлення іноземної валюти. Більш того, інспектором митниці не було вчинено жодних активних дій щодо виявлення грошових коштів у зв`язку з відсутністю такої необхідності, так як про наявність іноземної валюти ОСОБА_1 негайно повідомила інспектору митної служби та добровільно видала на його першу вимогу. Адвокат зазначає, що ОСОБА_1 вивозила з митної території України саме валютні цінності (іноземну валюту), а не товар. У такому випадку, предметом адміністративного правопрушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є власне валютні цінності, а тому об`єктом правопорушення є встановлений національним законодавством порядок переміщення саме валютних цінностей. У протоколі про порушення митних правил від 06.11.2025 зазначено, що ОСОБА_1 , в порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, намагалася перемістити через митний кордон України іноземну валюту у сумі 21 000 (двадцять одна тисяча) євро, яка перевищила дозволену законом до вивезення суму готівки та підлягає обов`язковому декраруванню і документальному підтвердженні зняття цих коштів з рахунків фінансових установ. Тобто, фактично ОСОБА_1 інкримінують недекларування валютних цінностей (грошових коштів), що переміщувалися нею через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, що охоплюється ч. 1 ст. 471 МК України. Зокрема, за ч. 1 ст. 471 МК України недекларування полягає у незаявленні особою за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про валютні цінності, які переміщуються (пересилаються) такою особою через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) нею каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»). При цьому, незаявлення - це дія, зворотна до заявлення про свої наміри та передбачає приховування особою від декларування валютних цінностей. Власне, недекларування валютних цінностей за ч. 1 ст. 471 МК України вже має спеціальні ознаками та передбачає приховування шляхом незаявлення про наявні валютні цінності за встановленою формою точних та достовірних відомостей про такі цінності, у тому числі при проходженні (проїзді) каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»), а не переміщення чи спроба переміщення таких товарів, у тому числі валютних цінностей, з приховуванням у той спосіб, що виключно передбачений диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України. Таким чином, дії ОСОБА_1 не охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України, а підпадають під диспозицію ч. 1 ст. 471 МК України. У протоколі про порушення митних правил викладені усі обставини даного адміністративного правопорушення. Відтак, дії ОСОБА_1 інспектором митної служби було кваліфіковано неправильно, що може призвести до безпідставного притягнення особи до відповідальності.
27 січня 2026 року від представника Львівської митниці надійшли заперечення, в яких зазначає, що в клопотанні адвоката Савченко К.С., зосереджується увага про відсутність складу порушення митних правил, що унеможливлює прийняття рішення про притягнення громадянки України ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) до відповідальності і застосування до неї заходів державного примусу. ОСОБА_1 прямувала з України в Республіку Польща, через митний пост «Краковець» Львівської митниці, у якості пасажирки транспортного засобу марки «TOYOTA RAV-4 HYBRID» реєстраційний номер НОМЕР_2 , обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю - «зелений коридор», чим своїми діями заявила про відсутність в неї будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При усному опитуванні гр. ОСОБА_1 заявила, що вона, її чоловік та дитина, які прямують в даному автомобілі, переміщують через митний кордон України іноземну валюту у кількості 30 000 тисяч Євро (кожен по 10 000 Євро). При здійсненні митних формальностей щодо гр. України ОСОБА_1 виникла підозра щодо наявності у неї товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або обмежені щодо ввезення на митну територію України. зняття ними готівки з власних рахунків у банках. Однак, документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на виявлену суму готівки, а саме 21 000 Євро, гр. України ОСОБА_1 не надала. У своїх поясненнях від 06.11.2025 року гр. України ОСОБА_1 підтвердила, що виявлена валюта належить їй, а також вона підтвердила, що приховала від митного контролю вказану валюту під верхнім одягом та видала її лише в процесі проведення поглибленого огляду автомобіля яким вона слідувала через митний кордон України. Отже, вищевказані обставини, свідчать про те, що з самого початку ОСОБА_1 усвідомлювала протиправний характер своїх дій та мала намір щодо незаконного переміщення іноземної валюти через митний кордон України в сумі 21 000, 00 Євро, та передбачала шкідливі наслідки своїх дій, що говорить про наявність прямого умислу в її діях. Таким чином, у діях громадянки України ОСОБА_1 , наявні ознаки порушення митних правил, відповідальність за які передбачено ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, а саме: переміщення іноземної валюти (21 000,00 Євро) з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення вказаної валюти.
У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Савченко К.С. вину заперечив, з підстав наведених у клопотанні про закриття провадження по справі.
Представник Львівської митниці Лубоцький Б. в судовому засіданні зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. На правопорушника слід накласти стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 483 МК України.
Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Савченка К.С., думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
Згідно з ст. 486 Митного кодексу України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким порушенням.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.
Відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Відповідно до положень ст. 4 Митного кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п. 23).
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм Митного кодексу України, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24)
Митні правила - встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України (п. 28).
Відповідно до п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України, у Митному кодексі України терміни і поняття вживаються в такому значенні: товари будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.
Відповідно до п.п. «б» п.1-1 ч. 1 ст. 4 МК України, у Митному кодексі України терміни і поняття вживаються в такому значенні: валютні цінності - іноземна валюта іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу.
В п. 3 ст. 197 МКУ зазначено, що переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про валюту і валютні операції".
Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту та валютні цінності» «транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».
Згідно з п. 18 розділу 1 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5, фізичні особи - резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі митної території України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою.
Згідно п. 6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей затвердженого постановою КМУ від 02.01.2019 року №3 - фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.
Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України, як дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням інших способів, що утруднюють виявлення таких товарів.
При цьому, дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено в діях ОСОБА_1 приховування речей від митного контролю, виходячи з наступного.
Так, під приховуванням в даному випадку слід розуміти активну поведінку особи, що виражає її волю спрямовану на спричинення негативних наслідків.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченогост. 483 МК України, передбачає наявність у діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі умислу.
Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
При цьому, відповідно до п. 5 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» використанням інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення предметів, можуть визнаватись, зокрема, приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або у організмі людини чи тварини, тощо.
До таких способів може бути віднесене, зокрема, таке фізичне приховування товарів, при якому уповноважена службова особа не може виявити цей товар шляхом звичайного візуального догляду.
Так, судом у судовому засіданні встановлено, що вилучені у гр. ОСОБА_1 валютні цінності переміщувалися ним з приховуванням від митного контролю, оскільки під час проведення огляду вони знаходилися на її тілі під верхнім одягом (під кофтою), виявлення яких було утруднено, тобто неможливим шляхом звичайного візуального огляду.
Така поведінка напряму вказує про наявність умислу дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.
Факт вчинення митного правопорушення підтверджується: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №1603/UA209000/2025 від 06.011.2025 р.; актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №1603/UA209000/2025 від 06.011.2025 р.; поясненнями ОСОБА_1 від 06.11.2025 р.; описом предметів; доповідною запискою.
Вищенаведені докази засвідчують факт переміщення товару через митний кордон, порядок проходження митних процедур, вказують на обставини виявлення факту переміщення через митний кордон України товару з приховування від митного контролю, є належними та допустимими.
В ході розгляду справи не встановлено даних, які ставлять під сумнів достовірність долучених до протоколу наведених вище доказів.
Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять її винуватість у вчинені адміністративного правопорушення. 
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, яка виразилась у тому, що нею вчинено дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом переміщення іноземної валюти (21 000,00 Євро), тобто з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення вказаної валюти.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.
Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі штрафу в розмірі 50% вартості товарів, що були предметом порушення митних правил, без конфіскації даного товару.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 665, 60 гривень.
Керуючись ст.ст. 483, 519, 526 МК України, ст.ст. 401, 283 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя , -
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості товару, що були предметом порушення митних правил, а саме – 507 518,55 грн. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ДСА України судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя        В.Ф. Романюк