Справа № 331/5864/25
Провадження № 1-кп/331/381/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2026 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження №22023080000000336, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023, 
за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Мукачево Закарпатської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.5 ст. 111-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно Конституції України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_6 та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (XXV), від 21.12.1965 №2131 (XX), від 14.12.1974 №3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.
З метою відсічі військової агресії Російської Федерації, 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України, затвердженими ВРУ, зокрема, Указом Президента України від 14 липня 2025 року № 478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №4524-ІХ від 15 липня 2025 року, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб.
Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаних наказів військово-політичного керівництва РФ, військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі Запорізької області.
Відповідно до положень ч. 1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 19.05.2024, далі за текстом - Закон №1207-VІІ), тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.
За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.
Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207- VII є частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Відтак, Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» територія Бердянської міської територіальної громади Запорізької області внесена до вказаного переліку та з 27.02.2022 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.
Після остаточної військової окупації території Бердянського району Запорізької області представниками збройних формувань Російської Федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.
Разом з тим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 05.05.2022, представниками збройних формувань Російської Федерації всупереч законному порядку, установленому Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію Російської Федерації - «Военно-гражданская администрация Запорожской области», яку очолив ОСОБА_7 , з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом та тимчасово окупованій території Запорізької області, а також реалізації узурпованих владних повноважень.
Нормативно правовим актом, який регламентує питання проведення всеукраїнського референдуму, є Закон України «Про всеукраїнський референдум», прийнятий 26.01.2021. Так, частиною 2 статті 15 вказаного Закону передбачено, що Всеукраїнський референдум щодо зміни території України призначається Верховною Радою України відповідно до Конституції України. Крім того, в частині 1 статті 20 вказаного Закону зазначено, що у разі введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або окремих її місцевостях призначення (проголошення) та проведення всеукраїнського референдуму забороняється.
При цьому, положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація РФ – це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.
В той же час, 26.07.2022 указом голови військово-цивільної адміністрації Запорізької області ОСОБА_7 № 165-р створено незаконний орган влади - т.зв. «Избирательная комиссия Запорожской области».
Далі, ОСОБА_7 , знаходячись у палаці культури «ім. Т.Г. Шевченко», розташованому за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пл. Перемоги, 4, організував та провів збори мешканців громади із залученням численних представників російських та місцевих окупаційних ЗМІ, на яких у штучно створеній урочистій обстановці, з використанням російської державної символіки, створюючи враження у присутніх осіб щодо їх певної причетності до цієї нібито значущої події, маніпулюючи таким чином їх дійсним сприйняттям подій та їх наслідків, підписав розпорядження - «О подготовке организации проведения референдума Избирательной комиссией Запорожской области» № 195-р від 08.08.2022, відповідно до якого доручив створеній виборчій комісії пропрацювати та надати до військово-цивільної адміністрації Запорізької області пропозиції з організаційного, матеріально-технічного та іншого забезпечення заходів до підготовки до проведення референдуму про входження Запорізької області до складу РФ.
Крім того, 20.09.2022 ОСОБА_7 , будучи «головою військово-цивільної адміністрації Запорізької області», використовуючи владні повноваження, видав указ №356-у, відповідно до якого, зокрема:
1) призначив референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб`єкта РФ;
2) виніс питання на референдум щодо голосування за вихід Запорізької області із складу України, утворення Запорізькою областю самостійної держави та входження її до складу РФ на правах суб`єкта РФ, а саме: «Ви за вихід Запорізької області зі складу України, утворення Запорізькою областю самостійної держави і входження її до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації?», відповідь: «так» або «ні»»;
3) затвердив положення про референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб`єкта РФ;
4) в цілях забезпечення умов для реалізації прав на участь у референдумі, а також безпеки для учасників референдуму, членів комісій референдуму, наглядачів, представників засобів масової інформації визначив дні голосування на референдумі 23 вересня - 27 вересня 2022 року.
Так, встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 протягом серпня-вересня 2022 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені), перебуваючи на території м. Бердянськ Бердянського району Запорізької області, яке з 27.02.2022 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами з числа окупаційної адміністрації держави-агресора РФ та іншими невстановленими особами, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи проявити себе перед вищим військово-політичним керівництвом держави-агресора РФ та окупаційною адміністрацією, будучи проросійськи налаштованою особою, з метою остаточного встановлення окупаційної влади Російської Федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області, розпочав організацію та проведення на території вказаного населеного пункту незаконного референдуму щодо входження Запорізької області до складу Російської Федерації, призначеного указом зазначеної окупаційної адміністрації держави-агресора «Про призначення референдуму Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації» №356-у від 20.09.2022, який було безпосередньо проведено у період з 23 по 27 вересня 2022 року на тимчасово окупованій території Запорізької області, як голова т.зв. територіальної виборчої комісії м. Бердянськ (мовою оригіналу: «территориальной избирательной комиссии г. Бердянск»), розміщеній у приміщенні залізничного вокзалу м. Бердянськ, розташованого за адресою: м. Бердянськ, пр. Східний, буд. 117, та розпочав здійснювати організаційні заходи, направлені на проведення на тимчасово окупованій території м. Бердянськ Бердянського району Запорізької області незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу РФ, з метою незаконної зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Протягом серпня-вересня 2022 року, діючи на виконання вказаного розпорядження ОСОБА_7 та з метою реалізації спільного з ним злочинного наміру, направленого на організацію та проведення абсолютно незаконного референдуму, за підтримки збройних формувань Російської Федерації та представників держави-агресора, члени «територіальної виборчої комісії м. Бердянськ», розміщеної у приміщенні залізничного вокзалу м. Бердянськ, за адресою: м. Бердянськ, пр. Східний, буд. 117, очолюваної ОСОБА_5 , проводили необхідні заходи для підготовки та організації проведення вказаного референдуму в м. Бердянськ, а саме:
- забезпечували інформування мешканців громади як можливих учасників референдуму про підготовку та проведення референдуму;
- складали попередні списки учасників референдуму;
- підготовлювали бланки бюлетенів для голосування на референдумі, а також виготовили їх та доставили для голосування на дільниці;
- забезпечували фінансування підготовки та проведення референдуму, тощо.
В подальшому, 23.09.2022 на тимчасово окупованій території м. Бердянськ на виконання зазначених розпоряджень ОСОБА_7 , під керівництвом невстановлених досудовим розслідуванням осіб з числа окупаційної адміністрації держави агресора РФ та за участі інших невстановлених осіб, а також голови «територіальної виборчої комісії м. Бердянськ» ОСОБА_5 , які діють за спільним злочинним задумом ОСОБА_7 , фактично розпочалося проведення референдуму про вихід Запорізької області із складу України та її входження до складу Російської Федерації, з метою подальшої зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Пізніше, 27.09.2022 ОСОБА_5 , виконуючи обов`язки голови «територіальної виборчої комісії м. Бердянськ», розміщеної у приміщенні залізничного вокзалу м. Бердянськ, за адресою: м. Бердянськ, пр. Східний, буд. 117, на проросійському каналі «Бердянськ наш» відзвітував про «успішне проведення» та завершення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території м. Бердянськ щодо виходу Запорізької області із складу України, створення окремої держави та її входження в склад Російської Федерації.
Того ж дня «територіальна виборча комісія м. Бердянськ», що розміщена у приміщенні залізничного вокзалу м. Бердянськ, розташованого за адресою: м. Бердянськ, пр. Східний, буд. 117, очолювана ОСОБА_5 , здійснила підрахунок голосів та склала протокол за результатами незаконного референдуму на тимчасово окупованій території м. Бердянськ щодо виходу Запорізької області із складу України, створення окремої держави та її входження в склад Російської Федерації.
Прокурор у судовому засіданні обвинувачення підтримав у повному обсязі, просив при призначенні покарання врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого. Також він просив призначити ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на строк десять років з позбавленням права обіймати посади в будь-яких органах влади на строк п`ятнадцять років і з конфіскацією всього належного йому майна. 
У судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_5 не здійснювався через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч.3 ст.323 КПК України та ухвали суду від 14.11.2025. При цьому, обвинувачений викликався до суду через засоби масової інформації, зокрема, шляхом опублікування повісток про виклик у газеті «Голос України» та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора України, а також шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті Олександрівського районного суду міста Запоріжжя. Крім того, про виклик обвинуваченого повідомлявся особисто його захисник – адвокат ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_5 жодного разу до суду не прибув, заяв про неможливість взяти участь у судовому розгляді суду не подавав, письмових пояснень із повідомленням поважності причин своєї неявки до суду не надіслав, що свідчить про його небажання скористатися передбаченими чинним КПК України правами обвинуваченого.
Судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених чинним законодавством. Стороною обвинувачення, захисником обвинуваченого та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, на таємницю спілкування, на невтручання у приватне життя.
У судових дебатах захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 зазначив, він не мав можливості спілкуватися із ОСОБА_5 через його перебування на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим він не мав можливості дізнатися його позицію з приводу пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст. 28 ч.5 ст. 111-1 КК України. ОСОБА_5 не допитувався ні під час досудового розслідування, ні в суді, тому у цьому кримінальному провадженні не встановлені мотиви вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, також не встановлені, не спростовані та не підтверджені ті обставини, чим керувався обвинувачений, якщо він вчинив дане кримінальне правопорушення: чи це були його дії, чи вони були вчинені під тиском або під будь-яким іншим примусом. Ці обставини взагалі не встановлювалися під час досудового розслідування і не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Ті докази, які надані стороною обвинувачення, жодних прямих та переконливих відомостей не містять. Інформація, яка була отримана із тг-каналів, не є офіційним джерелом інформації, тому такі докази не можуть бути прямими. Крім того, він звернув увагу на те, що допитані під час судового розгляду свідки пояснювали, що під час проведення референдуму у м. Бердянську особи, які брали участь у його проведенні, були у супроводі військових зі зброєю, тобто, ці дії вчинялися під тиском. Свідки особисто не знають, чим при цьому керувався ОСОБА_5 , вони виказують свою особисту думку, що він це робив добровільно, але ж це не достовірно. Вони не знають, яким чином він пішов на співпрацю з окупаційною владою. Це, за твердженням захисника, свідчить про відсутність достатніх і переконливих прямих доказів, які б повністю підтверджували викладені в обвинувальному акті стороною обвинувачення обставини, тому у даному кримінальному провадженні неможливо ухвалити обвинувальний вирок.
Однак, незважаючи на позицію захисника, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку про те, що вина  ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується наступними доказами, які відповідають вимогам, передбаченим у ст.ст. 84-88 КПК України.
Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона на момент окупації міста Бердянська та на даний час працює директором комунального закладу «Сокіл» Бердянської міської адміністрації. Виїхала вона з м. Бердянська наприкінці липня 2022 року. Особисто з ОСОБА_9 вона не знайома, однак, неодноразово бачила його на різноманітних заходах їхнього клубу, оскільки він був відомою особистістю в місті. Коли вона ще знаходилася у м. Бердянську, то почалася підготовка до референдуму і військовослужбовці Російської Федерації разом з місцевими мешканцями, які перейшли на сторону окупантів, проводили агітацію за владу, яка прийшла, серед них був і ОСОБА_5 . Також вона бачила у телеграм-каналах відеоролики з його участю, де він проводив агітацію разом з іншими мешканцями, які перейшли на сторону нової влади. Після того, як вона з чоловіком виїхала, зі слів друзів та сусідів їй відомо, що вони також бачили ОСОБА_10 серед людей, які агітували за російську владу, та бачили як він приймав безпосередню участь у проведенні референдуму. Потім він добровільно почав співпрацювати з окупаційною владою і його офіс знаходився в районі залізничного вокзалу «Східний». Підстав ставити під сумнів слова цих людей у неї немає, оскільки вони мають проукраїнські погляди і чекають на повернення України. Вона впевнена, що це був свідомий вибір ОСОБА_5 , зроблений ним без будь-якого примусу, оскільки він дуже хотів приходу нової влади. Також свідок повідомила, що мати їх учениці приймала участь у референдумі і їх спільні знайомі розповідали їм з чоловіком, що ОСОБА_5 брав участь у референдумі, а потім пішов на співпрацю з окупантами.
Допитаний судом свідок ОСОБА_11 пояснив, що він знайомий з ОСОБА_5 особисто, познайомився з ним на полюванні через спільного знайомого. На початку війни він перебував у Бердянській виправній колонії, куди їх, 11 чоловік, привезли окупаційні війська з с. Єлисеївка Бердянського району Запорізької області. Там ОСОБА_5 особисто змушував його та інших затриманих голосувати на референдумі, а також погрожував, що якщо вони не проголосують, то з їх сім`ями могло трапитися якесь «чудо». При цьому, він говорив, що Україну не чекайте, вона не повернеться, тому вирішуйте, як жити далі, залякував, погрожував забрати та вивезти дітей. Десь через тиждень після цих подій, коли його відпустили, свідок з сім`єю виїхав. Зі слів місцевих мешканців він знає, що вони також бачили ОСОБА_5 , який агітував за нову владу, ходив разом з військовими Російської Федерації зі скринькою для голосування та під прицілом автоматів примушував людей голосувати. Свідок переконаний, що ОСОБА_5 свідомо та добровільно пішов на співпрацю, він давно чекав цю владу, ніхто на нього та його родину не тиснув.
Оцінюючи показання цих свідків, суд вважає, що вони послідовні, логічні, істотних суперечностей не мають, узгоджуються з іншими доказами. Тому суд не має підстав сумніватися у їх достовірності. Неточності, які мали місце в показаннях свідків, не порочать їх і пояснюються тим, що події сприймалися і запам`ятовувалися ними суб`єктивно, частину інформації свідки отримали від інших осіб і з часу подій пройшов значний проміжок часу. Мотивів для обмови свідками обвинуваченого судом встановлено не було, всі свідчення надавалися ними під присягою.
Крім того, судом із особової картки Державної міграційної служби України встановлено, що  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Мукачево Закарпатської області,документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 26.02.1997 Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області, та паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим 10.02.2022 Бердянським відділом Управління ДМС України в Запорізькій області, дійсним до 10.02.2032, є громадянином України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України». Тобто, наведене свідчить про те, що  ОСОБА_5 є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України.
Відповідно до протоколу огляду від 16.09.2025 слідчим за участі спеціаліста було оглянуто телеграм-канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », роздруковано та скопійовано на оптичний носій інформації DVD-R публікацію, розміщену ІНФОРМАЦІЯ_3 о 16 год. 41 хв., яка складається із відеозапису та розміщеного під ним тексту (мовою оригіналу): «Сегодня, 27 сентября, в Бердянске, как и на всех освобожденных территориях, состоялся заключительный день референдума о вхождении Запорожской области в состав Российской Федерации.
В 16.00 избирательные участки закрылись и комиссии приступили к окончательному подсчету голосов.
Ждем результатов! ru
Подписывайтесь на
Бердянск.Актуально https://t.me/o_brd
Всегда актуальные новости!».
На оглянутому відеозаписі зафіксовано кадри промови чоловіка, якого у нижньому лівому куті екрану підписано як (мовою оригіналу) « ОСОБА_12 , председатель ТИК г. Бердянска», із з наступним текстом (мовою оригіналу):
(Журналіст) - «Заключительный день референдума ознаменован еще одним памятным событием, именно сегодня териториальной изберательной комиссии присвоено имя Людмилы Бойко - 1-го ее председателя, которая много сделала для организации референдума и, по видимому, из-за этого стала жертвой украинских террористов».
(Глеба) - «Людмилу Ивановну Бойко я знал, это был прекрасной души человек, со всеми людьми, с которыми она общалась, у нее были прекрасные отношения, это был хороший, прекрасный человек, светлая ей память».
(Журналіст) - «В 16:00 избирательные участки закрылись и комиссии приступили к подсчету голосов».
(Глеба) - «Референдум прошел практически идеально, идеально, у нас даже мелких эксцессов не было на участках, 49 участков голосовало, сейчас документация упаковывается, будет подсчет голосов уже и протокол будет составлен по результатам референдума, явка практически была 100%, ну 98 и 99% точно будет по предварительным данным, поэтому все прошло хорошо, мы очень довольны, ждали этого долго, спасибо огромное всем участникам, спасибо огромное тем людям, которые все-таки проявили мужество, отработали и, не взирая ни на какие ситуации, все-таки поддержали народ и отработали хорошо, идеально».
Відповідно до протоколу огляду від 02.10.2025 слідчим за участі свідка ОСОБА_8 було оглянуто зазначену вище публікацію (текст та відеозапис), розміщену у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 27.09.2022 о 16 год. 41 хв. Після перегляду вказаного відеозапису свідок ОСОБА_8 повідомила, що особа чоловічої статі, одягнена у сірий піджак із світло-коричневим коміром сорочки, їй відома – це ОСОБА_13 , місцевий мешканець м. Бердянськ, який у серпні-вересні 2022 року з метою сприяння й підтримки дій/рішень держави-агресора та окупаційної адміністрації на тимчасово окупованій території Запорізької області з власної ініціативи зайняв посаду голови т.зв. «територіальної виборчої комісії м. Бердянськ».
Відповідно до протоколу огляду від 28.09.2025 слідчим за участі свідка ОСОБА_11 було оглянуто відео-файл з назвою «Комментарий председателя территориальной избирательной комиссии Бердянска Василия Глебы» і встановлено, що даний відео-файл містить візуальний ряд тривалістю 01 хвилина 29 секунд, де зафіксована розмова одного чоловіка (розташованого по центру по відношенню до глядача), слов`янської зовнішності, віком 60-65 років, волосся сиве, який говорить на камеру на тлі вікна споруди. Після перегляду наданого відеозапису свідок ОСОБА_11 пояснив наступне: «Чоловіка, зображеного у показаному мені відео, я чітко впізнаю як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наскільки мені відомо, станом на вересень 2022 року ОСОБА_5 обіймає посаду голови територіальної виборчої комісії м. Бердянськ з підготовки до проведення референдуму про вступ Запорізької області до складу Російської Федерації».
При відкритті відео-файлу з назвою назвою «Комментарий председателя территориальной избирательной комиссии Бердянска Василия Глебы» встановлено, що даний відео-файл містить візуальний ряд тривалістю 02 хвилини 31 секунда, де зафіксована розмова одного чоловіка (розташованого по центру по відношенню до глядача), слов`янської зовнішності, віком 60-65 років, волосся сиве, який говорить на камеру на тлі кабінету з табличкою «Территориальная комиссия референдума города Бердянска». Після перегляду наданого відеозапису свідок ОСОБА_11 пояснив наступне: «Чоловіка, зображеного у показаному мені відео, я чітко впізнаю як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наскільки мені відомо, станом на вересень 2022 року ОСОБА_5 обіймає посаду голови територіальної виборчої комісії м. Бердянськ з підготовки до проведення референдуму про вступ Запорізької області до складу Російської Федерації».
Відповідно до протоколу огляду від 23.09.2025 слідчим за участі свідка ОСОБА_14 було оглянуто зазначену вище публікацію (текст та відеозапис), розміщену у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 27.09.2022 о 16 год. 41 хв. Після перегляду вказаного відеозапису свідок ОСОБА_14 повідомив, що особа чоловічої статі, одягнена у сірий піджак із світло-коричневим коміром сорочки, йому відома - це ОСОБА_5 , місцевий мешканець м. Бердянськ, який не пізніше 23.09.2022 з метою сприяння й підтримки дій/рішень держави-агресора та окупаційної адміністрації на тимчасово окупованій території Запорізької області, з власної ініціативи зайняв посаду голови т.зв. «територіальної виборчої комісії м. Бердянськ».
Із протоколу огляду від 22.02.2023 судом встановлено, що під час перегляду телеграм-каналу «Балицкий Евгений» було виявлено публікації, у тому числі й відеозаписи, від 04.07.2022 о 14:09 год., від 14.07.2022 о 21:15 год., від 23.07.2022 о 17:48 год., від 28.07.2022 о 16:45 год., від 08.08.2022 о 14:26 год., від 08.08.2022 о 22:16 год., від 20.09.2022 о 16:56 год., від 23.09.2022 о 15:28 год., де т.зв. «голова військово-цивільної адміністрації Запорізької області» ОСОБА_7 розповідає про підготовку та проведення т. зв. «референдуму Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації», про створення т. зв. «виборчої комісії Запорізької області», а також публікує фотокопію «розпорядження» №195-р від 08.08.2022 (мовою оригіналу) «О подготовке организации проведения Референдума Избирательной комиссией Запорожской области» та «указу» №356-у від 20.09.2022 «Про призначення референдуму Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації». Також під час перегляду телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » було виявлено публікації, у тому числі й відеозаписи, від 23.09.2022 о 08:24 год., від 23.09.2022 о 08:24 год., від 23.09.2022 о 12:36 год., від 27.09.2022 о 06:33 год., де також висвітлено інформацію про проведення т. зв. «референдуму Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації».
Із протоколу від 13.11.2022 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії – зняття інформації з електронних інформаційних систем та протоколу огляду від 18.09.2025, де було оглянуто цей протокол від 13.11.2022 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії – зняття інформації з електронних інформаційних систем, судом встановлено, що у чаті з назвою «Референдум», який розпочато 22.09.2022 і який міститься у мобільному додатку «Telegram», який зареєстрований на абонентський номер телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 під обліковим записом з ім`ям « ОСОБА_15 », що належить та яким особисто користується представник «народної поліції» м. Енергодар, громадянин України ОСОБА_16 , 22.09.2022 невстановленою особою, акаунт якої зареєстровано під ім`ям « ОСОБА_17 », о 13:22 год. було надіслано електронний файл з назвою: «АДРЕСА И ПРЕДСЕДАТЕЛИ УИК (1).docx». У вказаному файлі міститься електронний примірник документа у формі таблиці з назвою (мовою оригіналу) «Расстановка личного состава ВУМВД России в Запорожской области, ГУВД по Запорожской области и заинтересованных силовых структур (УФС ВНГ России, МЧС России и Военной полиции ВС России) задействованного на охрану общественного порядка в период проведения Референдума на территории Запорожской области», роздрукований примірник якого долучено до протоколу огляду від 18.09.2025, у якому у рядку з порядковим номером 35 у колонці з назвою (мовою оригіналу) «№ УИК» вказано: «35», у колонці з назвою (мовою оригіналу) «Адрес УИК» вказано: «г. Бердянск, пр. Восточный, 117», а в колонці з назвою (мовою оригіналу) «ФИО председателя. Телефон» вказано: « ОСОБА_5 НОМЕР_4 ».
Аналізуючи всі наведені вище докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав сумніватися у їх достовірності, а також суд не вбачає підстав для визнання їх неналежними та недопустимими, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 85, 86 КПК України вони отримані у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, не внаслідок істотного порушення прав та свобод людини і підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні. 
При цьому, суд не погоджується із твердженням захисника щодо недоведеності факту добровільності дій ОСОБА_5 , оскільки свідок ОСОБА_11 , який бачив і знав обвинуваченого особисто, зокрема, повідомив, що він не помітив, що ОСОБА_5 діяв під тиском чи примусом.
Також суд не бере до уваги позицію захисника щодо того, що відомості з телеграм-каналів є непрямими доказами, оскільки досліджені судом записи та відеозаписи прямо вказують на вчинення саме ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину.
У той же час, суд констатує, що під час досудового розслідування і судового розгляду не було здобуто жодних доказів на спростування доводів сторони обвинувачення щодо добровільності зайняття ОСОБА_5 посади «голови» т.зв. «територіальної виборчої комісії м. Бердянськ» і його участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території. Навпаки, жоден із допитаних судом свідків не сумнівався, що така позиція обвинуваченого була добровільною, бо він під час спілкування, зокрема, зі свідком ОСОБА_11 , вів себе впевнено, ознак тиску на нього у його поведінці не було.
Також суд враховує, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786, м. Бердянськ Бердянської міської територіальної громади є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 27.02.2022 по теперішній час.
Крім того, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 13 лютого 2025 року у справі № 185/2163/23, провадження № 51-1938 км 24, про те, що «…лише самого факту добровільного зайняття громадянином України такої посади достатньо для кваліфікації відповідних дій за ч.5 ст. 111-1 КК України.
Окупаційна адміністрація Російської Федерації це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (п. 6 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).
У складі цього правопорушення важливим для кваліфікації є місце його вчинення – тимчасово окупована територія України.
У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України…».
Подібні висновки викладені також і в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2024 року у справі № 755/15405/15-к, провадження № 51-684км20. 
Наведене дає підстави стверджувати, що під час судового розгляду знайшли своє підтвердження факти того, що ОСОБА_5  добровільно брав участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території за попередньою змовою з іншими невстановленими особами.
Тому співпраця обвинуваченого з окупаційною владою та його діяльність в інтересах цієї влади, зокрема, участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, дійсно має ознаки колабораційної діяльності.
При цьому, оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_5  у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в ході судового розгляду повністю доведена. 
Тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_5  необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України як участь в організації та проведенні незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Так, судом враховано, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України, відноситься тяжких злочинів. Дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, що свідчить про його значну суспільну небезпечність особливо у період воєнного стану. 
ОСОБА_5  раніше не судимий, проживає на тимчасово окупованій території України, достовірних відомостей про припинення ним співпраці з окупаційною владою станом на час розгляду справи до суду не надходило, що дає підстави вважати, що він досі займається протиправною діяльністю на користь держави-агресора. Також судом встановлено, що ОСОБА_5  під наглядом у лікаря нарколога не перебуває і за медичною допомогою до КНП «ОКЗПНД та СХЗ» ЗОР не звертався, двічі розлучений, має двох повнолітніх доньок.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 66 КК України, встановлено не було.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст.67 КК України, встановлено не було.
При призначенні обвинуваченій покарання суд керується також наведеним у постанові Верховного Суду від 06.08.2020 у справі № 155/1064/18, провадження № 51-436км20, поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
На підставі викладеного, враховуючи тяжкість і значну суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та його наслідки у вигляді спричинення шкоди державі Україна, наведені вище дані про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5  покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк десять років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування на строк п`ятнадцять років і з конфіскацією всього належного йому майна, що, на думку суду, буде відповідати принципам та меті призначення покарання.
Підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання відповідно до вимог ст.ст.75, 76 КК України, або для призначення відповідно до ст.69 КК України покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, суд не знаходить.
Цивільний позов у справі не заявлений, матеріальна шкода даними кримінальними правопорушеннями завдана не була.
Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Також суд враховує, що ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 25.09.2025 у справі №331/5471/25, провадження № 1-кс/331/1828/25, відносно ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Тому у зв`язку з переховуванням обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України суд вважає за доцільне вказаний запобіжний захід відносно нього залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк десять років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування на строк п`ятнадцять років і з конфіскацією всього належного йому майна.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 25.09.2025 у справі №331/5471/25, провадження № 1-кс/331/1828/25, у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін до набрання даним вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання.
Строк відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування ОСОБА_5 рахувати з моменту відбуття основного покарання. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України дане додаткове покарання поширюється також і на увесь час відбування основного покарання.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити захиснику обвинуваченого та прокурору.
Інформацію про ухвалення даного вироку відносно ОСОБА_5 опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_18