УХВАЛА

26 грудня 2025 року
м. Київ

справа № 757/16107/18-ц
провадження № 61-21190св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М., 

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня
2020 року в складі судді Медінцевої Н. М. та постанову Донецького апеляційного суду від 23 листопада 2021 року в складі колегії суддів: Канурної О. Д., Мальованого Ю. М., Космачевської Т. В., та касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чекарьов Євген Володимирович, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 липня 2025 року в складі колегії суддів: Зубакової В. П., Бондар Я. М., Остапенко В. О., 

у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок терористичного акта та 

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок терористичного акта.

Артемівський міськрайонний суд Донецької області рішенням 
від 29 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Стягнув з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь
ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 300 000 грн.

Артемівський міськрайонний суд Донецької області додатковим рішенням від 28 вересня 2021 року стягнув з Держави України в особі Кабінету Міністрів України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь держави судовий збір у розмірі 1 500 грн. Стягнув з Державної Казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь держави судовий збір у розмірі 1 500 грн. Доповнив рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2020 року у цій справі, зазначивши в резолютивній частині вищевказаного рішення після «Стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 300 000 грн». В іншій частині у задоволенні позову відмовив.

Постановою Донецького апеляційного суду від 23 листопада 2021 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області
від 29 грудня 2020 року залишено без змін.

24 грудня 2021 року Кабінет Міністрів України, засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня
2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 23 листопада 2021 року у вищевказаній справі.

Верховний Суд ухвалою від 17 лютого 2022 року відкрив касаційне провадження у цій справі, витребував справу із суду першої інстанції. 

У лютому 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Крім того, у травні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чекарьов Є. В., подала до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2020 року.

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 10 липня 2025 року відмовив
у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
в інтересах якої діє адвокат Чекарьов Є. В., на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2020 року.

07 листопада 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чекарьов Є. В., засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 липня 2025 року у цій справі.

Верховний Суд ухвалою від 27 листопада 2025 року поновив ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чекарьов Є. В., строк на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10 липня 2025 року, звільнив ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 липня 2025 року, відкрив касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чекарьов Є. В., на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 липня 2025 року. 

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.

За таких обставин, розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом  ОСОБА_1 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок терористичного акта, за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня
2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 23 листопада 2021 року та касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чекарьов Євген Володимирович, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 липня 2025 року призначити до судового розгляду. 

Справу розглянути у порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська