ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/10755/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з дати її первинного призначення;
зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням пільгового стажу роботи з дати її первинного призначення з 03.07.2011;
стягнення недоотриманої суми пенсії за минулий період.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 (дiвоче прiзвище Курусь) з 03.07.2011 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до вимог Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058-IV).
Позивачка зазначає, що з 20.01.1989 по 17.05.1999 працювала у Волинському обласному наркологічному диспансері, проте при призначенні пенсії відповідачем не був врахований вказаний період її роботи до страхового стажу у пільговому обчисленні. 
Первинні документи про зазначений стаж на момент призначення пенсії роботодавцем не були надані, а відповідач не повідомив про необхідність подання додаткових документів для підтвердження пільгового стажу з метою його врахування.
У травні місяці 2025 року позивачці стало відомо, що вона могла би отримувати більший розмір пенсії, якби надала зазначені вище документи до органів пенсійного фонду. Тому, для отримання перерахунку пенсії звернулась до органів охорони здоров`я з метою отримання відповідних документів та після їх отримання 25.07.2025 звернулась до органів ПФУ з метою перерахунку пенсії. 
Відповідачем проведено перерахунок та з 01.08.2025 збільшено розмір її пенсії, нарахована доплата склала 1097,76 грн.
25.08.2025 позивач звернулась до відповідача із проханням переглянути розмір пенсії з дати первинного призначення в частині обчислення тривалості страхового стажу із застосуванням кратності відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788) з урахуванням наданих документів для перерахунку пенсії, нарахувати та виплатити доплату. Однак, відповідач листом від 12.09.2025 №12495-11347/П-02/8-0300/25 повідомив, що підстав для перегляду розміру пенсії з дати первинного призначення немає.
На думку позивачки, відповідач зазначеним вище листом фактично відмовив у перегляді розміру пенсії з дати первинного призначення, а саме з 03.07.2011. 
ОСОБА_1 важає такі дії відповідача протиправними, оскільки відповідно до статті 46 Конституції України кожен має право на соціальний захист, у тому числі на пенсійне забезпечення, та згідно із статтею 45 Закону №1058-IV у разі виникнення права на підвищення пенсії вона має бути виплачена з дати виникнення такого права.
З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.53).
Представник відповідача у поданому до суду через систему «Електронний суд» відзиві на позов позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просила відмовити повністю (а.с.59-61). В обґрунтування своїх заперечень вказала, що 15.07.2025 позивачка звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо проведення перерахунку пенсії «зміна надбавки» (зарахування стажу згідно статті 60 Закону №1788-ХІІ). Розгляд заяви позивача здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та за результатами її розгляду рішенням від 22.07.2025 №907470139367 було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.
25.07.2025 позивач повторно звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо проведення перерахунку пенсії, додавши додаткові документи. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в ході опрацювання за екстериторіальним принципом поданої заяви та доданих документів, проведено перерахунок пенсії позивачки з урахуванням вимог статті 60 Закону №1788-ХІІ з 01.08.2025, з урахуванням довідки від 27.06.2025 №123/2-18.25.
Представник відповідача зауважує, що до заяви про призначення пенсії від 05.07.2011 позивачем не надавались відомості про період роботи з 20.01.1989 по 17.05.1999, з посиланням на первинні документи, про поширення пільгового обчислення стажу роботи на працівників закладу охорони здоров`я, а тому підстав для перегляду розміру пенсії з дати первинного призначення немає.
У відповіді на відзив позивач вказала на пропуск відповідачем строку для подання відзиву та підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.99-101). 
Інші заяви по суті спору не надходили.
Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV з 03.07.2011.
Згідно з протоколом про призначення пенсії №507 від 14.07.2011 страховий стаж позивача становить 24 роки 11 місяців 20 днів (а.с.73).
25.07.2025 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок пенсії, долучивши довідку КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради від 27.06.2025 №123/2-18.25 (а.с.6, 17-18).
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та прийнято рішення про проведення з 01.08.2025 перерахунку пенсії позивача, за наслідками якого страховий стаж останньої становить 36 років 10 місяців 14 днів (а.с.93).
22.08.2025 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України позивачка звернулася із заявою до відповідача, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії з 03.07.2011, тобто з дати призначення (а.с.20).
Відповідач листом від 12.09.2025 №12495-11347/П-02/8-0300/25 повідомив позивачку про те, що до заяви з призначення пенсії не надавались відомості про період роботи з 20.01.1989 по 17.05.1999, з посиланням на первинні документи, про поширення пільгового обчислення стажу роботи, на працівників закладу охорони здоров`я. Враховуючи викладене, для перегляду розміру пенсії з дати первинного призначення в частині обчислення тривалості страхового стажу із застосуванням кратності відповідно до норм статті 60 Закону №1788-ХІІ немає підстав (а.с.24).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 9, частини першої статті 10 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Таке ж визначення містить і частина 1 статті 24 Закону №1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Таким чином, до 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.
Так, приписами статті 56 Закону №1788-ХІІ визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Як слідує з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , в період з 20.01.1989 по 17.05.1999 вона працювала палатною санітаркою та молодшою медичною сестрою палатною у Волинському обласному наркологічному диспансері (а.с.31-44).
За правилами, визначеними у статті 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 №1489-ІІІ, психіатричний заклад - психоневрологічний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад, центр, відділення тощо всіх форм власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.
Отже, робота наркологічному диспансері, який є психіатричним закладом охорони здоров`я, відповідно до вимог статті 60 Закону №1788-XII зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Таким чином, визначаючи страховий стаж позивача при призначенні їй пенсії, відповідач мав врахувати роботу останньої в період з 20.01.1989 по 17.05.1999 у Волинському обласному наркологічному диспансері до страхового стажу в подвійному розмірі.
Доводи ГУ ПФУ у Волинській області про те, що при призначенні пенсії позивач не надала підтверджуючі документи про пільговий стаж, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки факт роботи в наркологічному закладі підтверджується записами трудової книжки і не потребує додаткового підтвердження іншими документами.
Враховуючи ту обставину, що на момент призначення пенсії позивачу відповідач мав в розпорядженні документи, які підтверджують право позивача на обчислення стажу роботи у подвійному розмірі, і таке право не було необхідності підтверджувати додатковими документами, зокрема уточнюючими довідками, тому суд констатує про порушення відповідачем права ОСОБА_1 на належний рівень пенсії, розмір якої визначається, в тому числі, із врахуванням страхового стажу.
З урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, суд, виходячи з наданих статтею 245 КАС України повноважень, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 при призначенні їй пенсії спірного періоду в подвійному розмірі, зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити з 03.07.2011 перерахунок та виплату пенсії позивача з врахуванням стажу роботи в період з 20.01.1989 по 17.05.1999 у Волинському обласному наркологічному диспансері в пільговому обчисленні відповідно до вимог статті 60 Закону №1788-XII.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням положень підпункту 1 пункту 3 частини другої, частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI)за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру належало сплатити 968,96 грн судового збору (0,4 х 3028,00 грн х 0,8, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року; 0,8 - коефіцієнт для пониження розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі).
За подання позову через Електронний суд позивач сплатила судовий збір 1211,20 грн, тобто в більшому розмірі, ніж визначено чинним законодавством (а.с.4).
Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону №3674-VI передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Отже, позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить відшкодувати судові витрати, які пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 968,96 грн, при цьому питання про повернення надміру сплаченого судового збору може бути вирішено за клопотанням особи, яка його сплатила.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 при призначенні їй пенсії періоду роботи з 20.01.1989 по 17.05.1999 у Волинському обласному наркологічному диспансері в подвійному розмірі.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 03.07.2011 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням стажу роботи в період з 20.01.1989 по 17.05.1999 у Волинському обласному наркологічному диспансері в пільговому обчисленні відповідно до вимог статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Київський м-н, 6, м.Луцьк, Волинська обл., 43027, код ЄДРПОУ 13358826).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій