ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/7904/25	
(суддя Маковська О.В., м. Дніпро)
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Шальєвої В.А., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі №160/7904/25 за позовом ОСОБА_1 до  військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та стягнення коштів,-

                                                                  ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 14 березня 2025 року звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 згідно з яким просить:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , щодо не включення до періодів, за які ОСОБА_1 нараховано та виплачена додаткову винагороду, встановлену Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, часу безпосередньої участі ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій, Луганській, Херсонській та Харківський областях, за періоди часу з 14.03.2022 по 16.06.2022 включно, з 09.08.2022 по 23.08.2022 включно, з 23.08.2022 по 18.11.2022 включно, з 09.12.2022 по 07.02.2023 включно, з 23.03.2023 по 29.09.2023 включно та з 11.10.2023 по 14.03.2024 включно;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , щодо невиплату ОСОБА_1 компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2023  рік та 2024 рік; 
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , щодо утримання з грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період часу з вересня 2022 року по березень 2024 року включно, військового збору;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 525598,31 гривень недоплаченої ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої Постановою КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168;
- стягнути з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 13765,36 гривень компенсації за невикористану ОСОБА_1 додаткову відпустку учасника бойових дій за 2023р. та 2024р.;
- стягнути з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 20409,84 гривень безпідставно утриманого, з грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період часу з вересня 2022 року по березень 2024 року включно, військового збору.           
Позов обґрунтовано тим, що позивачу не була виплачена додаткова збільшена винагорода для військовослужбовців під час дії воєнного стану, не було виплачено компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій та безпідставно утриманий військовий збір, з грошового забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року позов задоволено частково.
Суд, визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період за періоди з 01.05.2022 по 16.06.2022; з 15.11.2022 по 18.11.2022; з 09.12.2022 по 10.12.2022; з 01.02.2022 по 07.02.2022; з 23.03.2023 по 31.03.2023; з 01.04.2023 по 17.04.2023; з 22.04.2023 по 30.04.2023; з 01.05.2023 по 05.05.2023; з 06.09.2023 по 10.09.2023; з 11.10.2023 по 14.10.2023; за 19.10.2023; з 15.11.2023 по 16.11.2023; з 13.12.2023 по 19.12.2023; за 01.01.2024; з 15.01.2024 по 19.01.2024; з 27.01.2024 по 31.01.2024; з 01.02.2024 по 29.02.2024 включно.
Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2023 рік та 2024 рік.
Визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , щодо утримання з грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з вересня 2022 року по березень 2024 року включно військового збору.
Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 15.11.2022 по 18.11.2022; з 09.12.2022 по 10.12.2022; з 01.02.2022 по 07.02.2022; з 23.03.2023 по 31.03.2023; з 01.04.2023 по 17.04.2023; з 22.04.2023 по 30.04.2023; з 01.05.2023 по 05.05.2023; з 06.09.2023 по 10.09.2023; з 11.10.2023 по 14.10.2023; за 19.10.2023; з 15.11.2023 по 16.11.2023; з 13.12.2023 по 19.12.2023; за 01.01.2024; з 15.01.2024 по 19.01.2024; з 27.01.2024 по 31.01.2024; з 01.02.2024 по 29.02.2024 включно, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язав військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 та 2024 роки (станом на дату звільнення), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.           Стягнув з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно утриманого з грошового забезпечення за період з вересня 2022 року по березень 2024 року включно військового збору. У задоволенні позову в іншій частині – відмовив.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідач безпідставно не нарахував та не виплатив позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, у розмірі, збільшеному до 100000 грн, оскільки довідка від 20.07.2024 №2537 підтверджує безпосередню участь позивач у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, яка підтверджує участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за періоди з 14.03.2022 по 16.06.2022,  09.08.2022 по 23.08.2022, з 23.08.2022 по 18.11.2022, з 09.12.2022 по 07.02.2023; з 23.03.2023 по 29.09.2023, з 11.10.2023 по 14.03.2024. Також, суд зауважив і на тому, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, в тому числі додаткової соціальної відпуски, однак Законом № 2011-XII не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним військової служби. Зазначив суд першої інстанції і про те, що відсутність у період з березня 2022 року до березня 2023 року порядку підтвердження статусу осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором відповідно до змін внесених у Податковий кодекс України    Законом №2308-ІХ, не може позбавляти позивача права на отримання пільги з оподаткування військовим збором, встановленого цим Законом.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивачу нараховано та виплачено грошове забезпечення у спірний період, в тому числі і додаткова винагорода передбачена Постановою №168 у повному обсязі. Також, відповідач зазначає про порушення позивачем строку звернення до суду з цим позовом.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач 27.02.2022 призваний на військову службу під час мобілізації та 28.02.2022 направлений для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується відповідними записами на сторінках 4 та 8 військового квітка (а.с.17-24).
Відповідно до Довідки від 20.07.2024 №2537 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за періоди: з 14.03.2022 по 16.06.2022,  09.08.2022 по 23.08.2022, з 23.08.2022 по 18.11.2022, з 09.12.2022 по 07.02.2023; з 23.03.2023 по 29.09.2023, з 11.10.2023 по 14.03.2024, де зазначена підстава - накази командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2022 №75, від 16.06.2022 за №169, від 09.08.2022 за №232, від 23.08.2022 за №247, від 18.11.2022 за №345, від 09.12.2022 за №374, від 07.02.2023 №39, від 23.03.2023 за №88, від 29.09.2023 за №278, від 11.10.2023 за №290, від 14.03.2024 за №74 (а.с.16). 
З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2024 позивач виключений з особового складу військової частини відповідно до наказу №332 від 20.11.2024 року (а.с.22).
Відповідно до листа військової частини НОМЕР_1 від 16.12.2024 №9375 позивачу нараховано та виплачено грошове забезпечення в наступних розмірах:
- за березень 2022 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1035 від 27.05.22) нараховано за період з 14.03.2022 по 31.03.22 з розрахунку 70 000 гривень; сума нарахування склала 40 645,16 грн.; військовий збір 609,68 грн.; сума виплати склала 40 035,48 грн. 
- за квітень 2022 року (наказ командира військової частини НОМЕР_2 №660 від 04.05.2022)  нараховано за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 з розрахунку 70 000 гривен; сума нарахування склала 100 000 грн.; військовий збір 1500 грн.; сума виплати склала 98 500 грн. 
- за травень 2022 року (постанова КМУ №168 від 28.02.2022) нараховано за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 з розрахунку 30 000 гривен; сума нарахування склала 30 000 грн.; військовий збір 450 грн.; сума виплати склала 29 550 грн. 
- за червень 2022 року (постанова КМУ №168 від 28.02.2022) нараховано за період з 01.06.2022 по 31.06.2022 з розрахунку 30 000 гривен; сума нарахування склала 30 000 грн.; військовий збір 450 грн.; сума виплати склала 29 550 грн. 
- за серпень 2022 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №2770 від 03.09.2022 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №2771 від 03.09.2022) за період з 13.08.2022 по 19.08.2022 та за період з 22.08.2022 по 31.08.2022 відповідно нараховано з розрахунку 70000 гривень, відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 з розрахунку 70 000 гривень, відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 було нараховано за період з 01.08.2022 по 12.08.2022 та з 20.08.2022 по 21.08.2022; сума нарахування склала 68 387,10 грн.; військовий збір 1 025,81 грн.; сума виплати 67 361,29 грн. 
- за вересень 2022 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3309 від 04.10.2022) нараховано за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 з розрахунку 100 000 гривен; сума нарахування склала 100 000 грн.; військовий збір 1 500 грн.; сума виплати склала 98 500 грн. 
- за жовтень 2022 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3969 від 03.11.2022) нараховано за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 з розрахунку 100 000 гривен; сума нарахування склала 100 000 грн.; військовий збір 1 500 грн.; сума виплати склала 98 500 грн. 
- за листопад 2022 роу (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №4500 від 04.12.2022) нараховано за період з 01.11.2022 по 14.11.2022 з розрахунку 70 000 гривень та відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 нараховано за період з 01.11.2022 по 30.11.2022 з розрахунку 30    000 ривень; сума нарахування склала 62 666,67 грн.; військовий збір 940,00 грн.; сума виплати склала 61 726,67 грн. 
- за грудень 2022 року (постанова КМУ №168 від 28.02.2022 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №69 від 04.01.2023) нараховано за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 з розрахунку 30000 гривень та за період з 11.12.2022 по 25.12.2022 з розрахунку 70000 гривень та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №929 від 29.01.2023 нараховано за період з 26.12.2022 по 31.12.2022 з розрахунку 70000 гривень; сума нарахування склала 77 419,36 грн.; військовий збір 1 161,29 грн.; сума виплати склала 76 258,07 грн. 
- за січень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1521 від 21.02.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_2 №1058 від 04.02.2023) нараховано за період з 01.01.2023 по 11.01.2023 з розрахунку 100000 гривень та за період з 12.01.2023 по 31.01.2023 з розрахунку 100000 гривень; сума нарахування склала 100 000,00 грн.; військовий збір 1500,00 грн.; сума виплати склала 98 500 грн. 
- за лютий 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1746 від 04.03.2023) нараховано за період з 01.02.2023 по 06.02.2023 з розрахунку 30 000 гривень; сума нарахування склала 6 428,57 грн.; військовий збір 96,43 грн.; сума виплати склала 6 332,14 грн.
- за березень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3028 від 29.04.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №2240 від 04.04.2023) нараховано за період з 14.03.2023 по 22.03.2023 з розрахунку 30 000 гривень, та за період з 23.03.2023 по 31.03.2023 з розрахунку 30 000 гривень; сума нарахування склала 17 419,35 грн.; військовий збір 261,29 грн.; сума виплати склала 17 158,06 грн.
- за квітень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3266 від 04.05.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3266 від 04.05.2023) нараховано за період з 01.04.2023 по 17.04.2023 з розрахунку 30 000 гривень, та за період з 18.04.2023 по 21.04.2023 з розрахунку 100 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №3266 від 04.05.2023 нараховано за період з 22.04.2023 по 30.04.2023 з розрахунку 30 000 гривень; сума нарахування склала 39 333,33 грн.; військовий збір 590,00 грн.; сума виплати склала 38 743,33 грн.
- за травень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №4586 від 04.06.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №5994 від 18.07.2023) нараховано за період з 01.05.2023 по 05.05.2023 з розрахунку 30 000 гривень, та за період з 06.05.2023 по 31.05.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 88 709,68 грн.; сума виплати склала 88 709,68 грн.
- за червень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №5626 від 04.07.2023) нараховано за період з 01.06.2023 по 30.06.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 100 000 грн.; військовий збір 1 500 грн.; сума виплати склала 100 000 грн. 
- за липень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №6374 від 04.08.2023) нараховано за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 100 000 грн.; військовий збір 1 500 грн.; сума виплати склала 98 500 грн. 
- за серпень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №7034 від 04.09.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №7034 від 04.09.2023) нараховано за період з 06.08.2023 по 10.08.2023 з розрахунку 30 000 гривень, та за період з 26.08.2023 по 31.08.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 24 193,55 грн.; військовий збір 362,90 грн.; сума виплати склала 23 830,64 грн. 
- за вересень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №7787 від 04.10.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №7787 від 04.10.2023) нараховано за період з 01.09.2023 по 05.09.2023 з розрахунку 100 000 гривень, та за період з 06.09.2023 по 10.09.2023 з розрахунку 30 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №7787 від 04.10.2023 нараховано за період з 11.09.2023 по 30.09.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 88 333,33 грн.; військовий збір 1 325,00 грн.; сума виплати склала 87 008,33 грн.
- за жовтень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №8508 від 04.11.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №8508 від 04.11.2023) нараховано за період з 11.10.2023 по 14.10.2023 з розрахунку 30 000 гривень, та за період з 15.10.2023 по 18.10.2023 з розрахунку 100 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №8508 від 04.11.2023 нараховано за період з 19.10.2023 по 19.10.2023 з розрахунку 30 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №8508 від 04.11.2023 нараховано за період з 20.10.2023 по 31.10.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 56 451,61 грн.; військовий збір 846,77 грн.; сума виплати склала 55 604,84 грн. 
- за листопад 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №9306 від 04.12.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №9306 від 04.12.2023) нараховано за період з 01.11.2023 по 14.11.2023 з розрахунку 100    000 гривень, та за період з 15.11.2023 по 16.11.2023 з розрахунку 30 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №9306 від 04.12.2023 нараховано за період з 17.11.2023 по 30.11.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 95 333,33 грн.; військовий збір 1 425,00 грн.; сума виплати склала 93 903,33 грн.
- за грудень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №103 від 04.01.2024 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №103 від 04.01.2024) нараховано за період з 01.12.2023 по 12.12.2023 з розрахунку 100 000 гривень, за період з 13.12.2023 по 19.12.2023 з розрахунку 30 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №103 від 04.01.2024 нараховано за період з 20.12.2023 по 27.12.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 71 290,32 грн.; військовий збір 1 069,35 грн.; сума виплати склала 70 220,97 грн.
- за січень 2024 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №871 від 05.02.2024 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №871 від 05.02.2024) нараховано за період з 01.01.2024 по 01.01.2024 з розрахунку 30000 гривень, за період з 02.01.2024 по 14.01.2024 з розрахунку 100 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №871 від 05.02.2024 нараховано за період з 15.01.2024 по 19.01.2024 з розрахунку 30000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №871 від 05.02.2024 нараховано за період з 01.01.2024 по 01.01.2024 з розрахунку 30 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №871 від 05.02.2024 нараховано за період з 20.01.2024 по 26.01.2024 з розрахунку 100000 гривень; сума нарахування склала 70 322,58 грн.; військовий збір 1054,83 грн.; сума виплати склала 69 267,74 грн.
- за лютий 2024 року військова частина НОМЕР_1 повідомила про відсутність підстав для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди.
- за березень 2024 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №2217 від 04.04.2024) нараховано за період з 01.03.2024 по 14.03.2024 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 45161,29 грн; сума виплати склала 45 161,29 грн (а.с.13-15).            Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, згідно з якої суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року, №573/2022 від 12.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року та триває до теперішнього часу.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (надалі, також - Постанова №168), яка набрала чинності 28.02.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року. 
Пунктом 1 Постанови №168 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин), зокрема, встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
          Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022  року №168, Міністром оборони України видано окреме доручення від 23.06.2022 року №912/з/29 (надалі, також - Доручення від 23.06.2022  року№912/з/29), згідно з пунктом 1 якого під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:
бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу у групування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;
бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;
бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);
виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;
виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;
здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;
здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;
виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.            Абзацами 1 та 2 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29 передбачено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.
Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.
Водночас, абзацами 3-7 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29 визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Пунктом 13 Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29 передбачено, що це доручення застосовувати з 01.06.2022  року (крім абзацу третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 7 та підпункту 9.11 пункту 9 (в частині виплати додаткової винагороди військовослужбовцям за час проходження підготовки (навчання) за кордоном щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) цього доручення, які застосовувати з 24.02.2022 року).
В подальшому дію доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 продовжено в 2023 році.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що безпосередньою участю військовослужбовця у бойових діях або заходах є виконання військовослужбовцем у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави та у визначених відповідним рішення Головнокомандувача Збройних Сил України районах ведення бойових дій завдань та участь військовослужбовця у заходах, перелік яких визначений пунктом 1 Доручення від 23.06.2022 №912/з/29.
При цьому, безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або заходах повинна бути підтверджена відповідними документами, перелік яких визначений абзацами 4-6 пункту 3 Доручення від 23.06.2022  року №912/з/29, на підставі яких керівником органу військового управління видається наказ про виплату додаткової винагороди.
Підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах є довідка керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець складена за формою, наведеною в додатку № 1 Телеграми від 25.03.2022 № 248/1298.
Як вбачається з матеріалів справи, в підтвердження наявності у позивача права на виплату додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 в розмірі 100000 грн надано довідку від 20.07.2024 №2537 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за періоди: з 14.03.2022 по 16.06.2022,  09.08.2022 по 23.08.2022, з 23.08.2022 по 18.11.2022, з 09.12.2022 по 07.02.2023; з 23.03.2023 по 29.09.2023, з 11.10.2023 по 14.03.2024 (а.с.16).
Як вбачається з карток особового рахунку позивача за 2022, 2023 та 2024 роки за періоди вказані у довідці від 20.07.2024 №2537 позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, яка враховуючи виплачені суми була розрахована пропорційно часу участі у таких діях та заходах (а.с.7-8).
Зважаючи на те, що позивач у позовній заяві не зазначає в чому полягає не правильність чи не повнота такого нарахування, при тому, що за періоди вказані у довідці від 20.07.2024 №2537 позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 пропорційно часу участі у таких діях та заходах, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для задоволення цієї частини позову. 
Щодо вимог позивача в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2023 рік та 2024 рік, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-ХІІ) учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Статтею 4 Закону України «Про відпустки» від 05 листопада 1996 року № 504/96-ВР (далі - Закон № 504/96-ВР) передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.
Відповідно до статті 16-2 Закону № 504/96-ВР учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.
Згідно з пунктом 8 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.
У разі якщо Законом України «Про відпустки» або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.
Абзацом третім пунктом 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Відповідно до пунктом 17 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.
Згідно з пунктом 18 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин зі збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.
Відповідно до пункту 19 статті 10-1 Закону 2011-ХІІ надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.
При цьому визначення поняття особливого періоду наведене у законах України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закони № 3543-XII та № 1932-XII відповідно).
Так, за визначенням статті 1 Закону № 3543-XII особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Стаття 1 Закону № 1932-XII визначає особливий період, як період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Крім того, у статті 1 Закону № 3543-XII надано визначення мобілізації та демобілізації. Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.
Відповідно до пункту 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Наказ № 260) у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослужному в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону № 504/96-ВР та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-ХІІ.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у зразковій справі № 620/4218/18.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу 05 жовтня 2023 року видано посвідчення учасника бойових дій (а.с.26).
Враховуючи те, що позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідчення, а також враховуючи вищезазначену правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у зразковій справі № 620/4218/18, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 та 2024 роки (станом на дату звільнення), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
Щодо вимог позивача в частині визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 , щодо утримання з грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період часу з вересня 2022 року по березень 2024 року включно, військового збору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону України від 20 листопада 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України (далі - ПК України) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Відповідно до підпунктів 1.1-1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.
Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
Відповідно до абзацу першого підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України звільняються від оподаткування військовим збором доходи, які згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 3 і 4 пункту 170.13-1 статті 170 цього Кодексу.
Законом України від 18.06.2015 № 548-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції», який набрав чинності 09 липня 2015 року та був введений в дію 10 вересня 2015 року, доповнено підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України абзацом такого змісту: «Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції».
Законом України від 19.06.2018 № 2463-VIII «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відносин, пов`язаних із здійсненням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях абзац другий підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України викладено у наступній редакції: Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції (далі АТО) та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (далі РФ) у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення ООС.
Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України (абзац третій підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України).
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30.12.2015 № 1161 «Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором» (далі Постанова № 1161).
Згідно з Постановою № 1161 (зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ від 22.08.2018 № 650) відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України Кабінет Міністрів України установив, що підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь:
в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення таких осіб до проведення антитерористичної операції та наказів оперативного штабу з управління антитерористичною операцією про прибуття (вибуття) таких осіб до (із) складу сил і засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції;
у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витягів з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення таких заходів.
Зазначені документи командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів), керівники установ, організацій та підприємств, у складі яких проходять службу чи працюють особи, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), подають до відповідної бухгалтерської служби для здійснення розрахунків.
Отже, з 10 вересня 2015 року до введення в Україні режиму військового стану, чинним законодавством були передбачені пільги з оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, які розповсюджувалися на осіб, які беруть безпосередню участь: 1) в антитерористичній операції; 2) у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС). На підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь, законодавством визначався відповідний перелік документів для підтвердження такого статусу.
З 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено і діє воєнний стан. Наразі воєнний стан продовжено, він триває дотепер.
Законом України від 19.06.2022 № 2308-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану» (далі - Закон № 2308-ІХ), який набрав чинності 09 липня 2022 року, внесено наступні зміни: підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., №№ 13-17, ст. 112) після абзацу другого доповнити новим абзацом такого змісту: У період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.
У зв`язку з цим абзац третій вважати абзацом четвертим.
У пункті 1 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону № 2308-ІХ визначено, що цей Закон набирає чинності з дня його опублікування.
Таким чином, Законом № 2308-ІХ, який набрав чинності 09 липня 2022 року, визначено, що звільняється від оподаткування військовим збором грошове забезпечення військовослужбовців саме на період дії правового режиму воєнного стану.
Кабінетом Міністрів України відповідний порядок пільгового оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців на період дії правового режиму воєнного стану визначений постановою від 17.03.2023 № 244, за якою до постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1161 «Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором» внесені зміни:
Назву постанови викладено в такій редакції:
1. «Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором».
2. У постановляючій частині:
1) після абзацу третього доповнити постанову новими абзацами такого змісту:
«у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди, передбаченої абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (Офіційний вісник України, 2022 р., № 25, ст. 1253, № 58, ст. 3463, № 82, ст. 5035; 2023 р., № 13, ст. 778), особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, та позбавлені з будь-яких причин виплати додаткової винагороди, застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про позбавлення виплати додаткової винагороди, де зазначаються періоди безпосередньої участі у зазначених заходах, за які особа позбавлена такої виплати.».
У зв`язку з цим абзац четвертий вважати абзацом шостим;
2) абзац шостий після слів операції Об`єднаних сил (ООС) доповнити словами здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.
Отже, тільки з прийняттям Постанови КМУ від 17.03.2023 № 244 необхідною умовою підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди, передбаченої абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів».
У період з 09 липня 2022 року по 24 березня 2023 року діяли тільки норми Закону № 2308-ІХ.
У рішенні в справі Будченко проти України від 24 квітня 2014 року (заява №38677/06, пункти 38-39) ЄСПЛ зазначив про те, що відмова держави в задоволенні гарантованих чинним законодавством вимог майнового характеру з підстав відсутності механізму реалізації відповідного законодавчого положення становить втручання в право особи за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.
Держава не може відмовляти в здійсненні особі певних виплат у разі чинності законодавчої норми, яка їх передбачає, та відповідності особи умовам, що ставляться для їх отримання, що мало місце у випадку спірних правовідносин.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 825/3519/15-а та від 18 жовтня 2019 року у справі № 815/1053/16.
Враховуючи те, що відсутність Порядку який визначає механізм звільнення від оподаткування військовим збором в період воєнного стану не може бути підставою для відмови у реалізації права позивача на звільнення від сплати такого податку, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Військової частини НОМЕР_1 , щодо утримання з грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з вересня 2022 року по березень 2024 року військового збору.
При цьому, суд апеляційної інстанції безпідставними доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, оскільки відповідачем не доведено, що позивач звернувся до суду зі спливом тримісячного строку, який обраховується з дня отримання листа військової частини НОМЕР_1 від 16.12.2024 №9375.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позову щодо визнання дій протиправними та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 15.11.2022 по 18.11.2022; з 09.12.2022 по 10.12.2022; з 01.02.2022 по 07.02.2022; з 23.03.2023 по 31.03.2023; з 01.04.2023 по 17.04.2023; з 22.04.2023 по 30.04.2023; з 01.05.2023 по 05.05.2023; з 06.09.2023 по 10.09.2023; з 11.10.2023 по 14.10.2023; за 19.10.2023; з 15.11.2023 по 16.11.2023; з 13.12.2023 по 19.12.2023; за 01.01.2024; з 15.01.2024 по 19.01.2024; з 27.01.2024 по 31.01.2024; з 01.02.2024 по 29.02.2024 включно, та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні цієї частини позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись: пунктами 1,2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі №160/7904/25 – скасувати в частині задоволення позову щодо визнання дій протиправними та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 15.11.2022 по 18.11.2022; з 09.12.2022 по 10.12.2022; з 01.02.2022 по 07.02.2022; з 23.03.2023 по 31.03.2023; з 01.04.2023 по 17.04.2023; з 22.04.2023 по 30.04.2023; з 01.05.2023 по 05.05.2023; з 06.09.2023 по 10.09.2023; з 11.10.2023 по 14.10.2023; за 19.10.2023; з 15.11.2023 по 16.11.2023; з 13.12.2023 по 19.12.2023; за 01.01.2024; з 15.01.2024 по 19.01.2024; з 27.01.2024 по 31.01.2024; з 01.02.2024 по 29.02.2024 включно, та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні цієї частини позову. 
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі №160/7904/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 09 грудня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов