Справа № 758/20029/25
Номер провадження 3/758/1064/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2026 року          м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Левицької Я.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч. 2 ст. 51 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
09.11.2025 гр. ОСОБА_1 перебуваючи в магазині «Аврора», що по вул. Костянтинівська, 2А в м. Києві, здійснив дрібну крадіжку, чим завдав матеріального збитку на суму 908,33 грн, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 51 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтвердив наведені у протоколі обставини, визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.
Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наступне.
Частина 1 статті 51 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Частина 2 статті 51 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян
Об`єктом правопорушення є суспільні відносини в сфері власності.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні: 1) крадіжки (таємного викрадення чужого майна); 2) шахрайства (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою); 3) привласнення; 4) розтрати.
Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих чи інших осіб. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом і корисливою метою.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом і корисливою метою.
Відтак, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що дрібне викрадення чужого майна, яке охоплюється диспозицією ч. 2 ст. 51 КУпАП, має місце тоді, коли суб`єкт правопорушення діючи з прямим умислом і корисливою метою, здійснив таємне викрадення чужого майна, вартість якого перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень, отже неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1514 гривень, а 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян становить 757 гривень.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, підтверджується наданими до суду доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 635398 від 22.11.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, та який підписаний ОСОБА_1 власноручно;
- електронним рапортом про прийняття заяви про вчинене адміністративне правопорушення ЄО № 55609 від 22.11.2025 року;
- заявою керуючої магазину ТОВ «Вигідна покупка» ОСОБА_2 від 22.11.2025 про вчинене правопорушення;
- довідкою щодо вартості викраденого товару.
Таким чином, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.
Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.
При призначенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника, ступеню його вини, характеру вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 51 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір, що дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. 33, 40-1, 51, 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.
Згідно з ст. 308 КУпАП України у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Суддя    Я.К. Левицька