ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2026  	Справа №607/985/26 Провадження №3/607/930/2026	

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, заступника директора з економічних питань ТОВ «ЗДВП», одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
11.01.2026 о 13 год. 25 хв. в м. Тернополі по вул. Князя Острозького, 25, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки та моделі «Peugeot 301», номерний знак НОМЕР_2 , перед поворотом праворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Alfa Romeo», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3. б), 10.4 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та ствердив, що поставлених йому у провину вимог пунктів 2.3. б), 10.4 Правил дорожнього руху він не порушував, оскільки за викладених у складеному щодо нього протоколі обставин, перед поворотом праворуч не мав змоги завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині через снігові намети, а тому, врахувавши дорожню обстановку та подавши у відповідності до вимог п. 9.2. ПДР попереджувальні сигнали світловими покажчиками повороту, здійснив плавний маневр повороту праворуч, після чого відчув удар в задню праву частину керованого ним автомобіля. Просив врахувати, що, за вказаних обставин, він діяв згідно положень п. 10.6. ПДР, які дозволяють у разі існування інших причин (дорожніх умов), що об`єктивно унеможливлюють виконання водієм повороту праворуч з відповідного крайнього положення, відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил. Вважає, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винен водій іншого автомобіля - ОСОБА_2 , оскільки саме він не дотримався безпечної дистанції, що унеможливило своєчасне реагування на зміну дорожньої обстановки та гальмування, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів.
Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив викладені у протоколі обставини вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11.01.2026 о 13 год. 25 хв. в м. Тернополі по вул. Князя Острозького, 25.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , а також дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Пункт 2.3. б) Правил дорожнього руху передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з абз. 1, 2 п. 10.4 Правил дорожнього руху перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. 
Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.
Відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху крайнє положення на проїзній частині це положення транспортного засобу на відстані від краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги), яка не дає можливості рухатися попутному транспортному засобу (у тому числі двоколісному) ще ближче до краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги).
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, така доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №564038 від 11.01.2026, в якому зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3. б), 10.4 Правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду; схемі місця ДТП від 11.01.2026, на якій графічно зображені та зафіксовані об`єкти на місці дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до дорожньо-транспортної пригоди, координати місця зіткнення, та інше), характеризуючі дані транспортних засобів марки «Peugeot 301», номерний знак НОМЕР_2 , та марки «Alfa Romeo», номерний знак НОМЕР_3 , а також перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень вказаних транспортних засобів; носії інформації – DVD-R диску з відеозаписом з камери відеоспостереження та нагрудної камери працівників поліції.
Надаючи оцінку вказаним доказам, суддя вважає їх такими, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому такі приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.
Наведені під час розгляду справи ОСОБА_1 доводи про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Alfa Romeo», номерний знак НОМЕР_3 - ОСОБА_2 , спростовуються долученими до протоколу про адміністративне правопорушення доказами, які в своїй сукупності вказують на порушення водієм транспортного засобу марки «Peugeot 301», номерний знак НОМЕР_2 – ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3. б) та 10.4 Правил дорожнього руху, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та завданням механічних пошкоджень транспортним засобам.
Надаючи оцінку твердженням ОСОБА_1 про те, що його дії як водія відповідали положенням пункту 10.6. Правил дорожнього руху, які за наявної дорожньої обстановки дозволяли йому відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, враховую наступне.
Пунктом 10.6. Правил дорожнього руху передбачено, якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб.
Таким чином, положення пункту 10.6. Правил дорожнього руху дозволяють учаснику дорожнього руху відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил у разі, якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення виключно у разі, коли це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Тобто, передбачена законом можливість для водія, ураховуючи габарити транспортного засобу чи інші причини, здійснити поворот праворуч не з крайньої правої смуги, не звільняє його від обов`язку переконатись у безпечності свого маневру.
Водночас, з долучених до справи матеріалів вбачається, що водій автомобіля марки «Peugeot 301», номерний знак НОМЕР_2 – ОСОБА_1 , здійснюючи поворот праворуч, відступив від вимог пункту 10.4 Правил дорожнього руху, не переконавшись в тому, що цей маневр не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, чим не дотримався вимог пунктів 2.3. б), 10.4 Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталось зіткнення керованого ним автомобіля з транспортним засобом марки «Alfa Romeo», номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .
За наведеного, доводи ОСОБА_1 про те, що 11.01.2026 о 13 год. 25 хв. в м. Тернополі по вул. Князя Острозького, 25, керуючи автомобілем марки «Peugeot 301», номерний знак НОМЕР_2 , він діяв з дотриманням вимог пункту 10.6. Правил дорожнього руху, вважаю необґрунтованими.
Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення 11.01.2026 о 13 год. 25 хв. в м. Тернополі по вул. Князя Острозького, 25, ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху вимог пунктів 2.3. б), 10.4 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Будь-яких обставин, які б спростовували зазначений висновок та були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП, не закінчився.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. ст. 34, 35 КУпАП, суддею не встановлено.
Отже, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, дані про його особу, щодо якого відсутні відомості у матеріалах справи про притягнення його до адміністративної відповідальності раніше, в тому числі за порушення вимог Правил дорожнього руху, ступінь вини, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП. 
При цьому для застосування іншого виду адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, а саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке є більш суворим у порівнянні з адміністративним стягненням у виді штрафу, у вказаному випадку достатніх підстав не убачається.
На думку суду, застосування такого заходу буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 665,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя	І. М. Царук