Справа № 438/75/26 
Провадження № 1-кп/438/46/2026 

В И Р О К
іменем України

22 січня 2026 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області 
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026142100000004 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2026 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борислав, Дрогобицького району, Львівської області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, розлученого, не маючого на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, не депутата, не адвоката, раніше не судимого в силу статті 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

встановив:

До Бориславського міського суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026142100000004 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2026 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
Ухвалою суду від 22 січня 2025 року за клопотанням прокурора вказаний обвинувальний акт призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.
Суд, перевіривши обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження, встановив, що 15 січня 2026 року, близько 16:00 ОСОБА_3 , перебуваючи у Бориславському парку культури та відпочинку неподалік будинку № 26 по вулиці Шкільній у місті Бориславі, Львівської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вступив у словесну суперечку із ОСОБА_4 , в ході якої вирішив умисно заподіяти йому тілесні ушкодження. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , піднявши із землі дерев`яну палицю наніс нею останньому два удари в ділянку правої руки, в результаті чого заподіяв тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці правої китиці, що по ступеню тяжкості відноситься до легкого ступеня тілесного ушкодження. 
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
З обвинувального акта та доданих до нього матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений  ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченим частиною 1 статті 394 КПК України, і у присутності захисника ОСОБА_5 , подав письмову заяву про розгляд обвинувального акта відносно нього у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.
Потерпілий ОСОБА_4 також подав заяву про те, що не заперечує проти спрощеного порядку розгляду, згодний із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного кримінального проступку та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.
Частиною 2 статті 382 КПК України передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їх сукупності, обмежившись у відповідності до вимог частини 2 статті 382 КПК України зазначенням у вироку встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого  ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю.
Згідно зі статтею 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання  ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання  ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого; дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, не працює, відомостей про наявність інвалідності матеріали справи не містять, у силу положень статті 89 КК не судимий, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога. 
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах, встановлених санкцією частини першої 1 статті 125 КК України, у виді у виді 140 годин громадських робіт, що на переконання суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відсутні.
Речові докази у даному провадженні відсутні.
Керуючись статтями 370, 374, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 140 годин (ста сорока) громадських робіт.
Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6