УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/7775/25 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А. 
Номер провадження №33/4805/508/26
Категорія ч. 3 ст. 126 КУпАП Доповідач Миколайчук П. В.  
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м.Житомир
Суддя Житомирського апеляційного суду Миколайчук П.В., 
із секретарем судового засідання Журавською Д.П., 
з участю захисника - Копитової Е.Р.
розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника - адвоката Копитової Елли Рафаєльївни на постанову Коростенського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Коростенського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Адвокат Копитова Е.Р. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_1 не був обізнаний про застосоване до нього державною виконавчою службою обмеження у керуванні транспортними засобами, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу у ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у матеріалах справи відсутні докази того, що він отримував постанову головного державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 
В судовому засіданні захисник апеляційну скаргу підтримав.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката Копитової Е.Р., приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення (ст. 251 КУпАП).
У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до ч.3 ст. 126 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується у формі умислу. 
Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Так, суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.
Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Таким чином, для наявності складу адміністративного правопорушення обов`язковим є, зокрема, доведення винуватості особи, тобто обізнаності з встановленим щодо неї обмеженням щодо керування транспортними засобами.
В свою чергу, відповідно п. 2 ч. 9 ст. 71, ч. 10. ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Суд першої інстанції зробив висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, на підставі: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №534807 від 08.12.2025 року за ч.3 ст.126 КУпАП.; постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 23.09.2025, винесеної у виконавчому провадженні НОМЕР_1 головним державним виконавцем Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) В.Дороніною при примусовому виконанні за виконавчим листом №752/16553/24, виданим 13.02.2024 Голосіївським районним судом м. Києва; рапорта працівника поліції.
Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про доведення до відома ОСОБА_1 постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами у встановленому порядку, а сама копія постанови від 23.09.2025 виготовлена через автоматизовану систему.
Клопотань про витребування доказів отримання боржником постанови державного виконавця не було заявлено особою, яка склала протокол. 
Жодних інших доказів обізнаності ОСОБА_1 з накладеним на нього державним виконавцем обмеженням - не встановлено, в суді першої інстанції також він вказував на свою невинуватість, відеофіксації чи письмових пояснень водія при складанні протоколу - не долучено.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність того, що у ОСОБА_1 був умисел на керування транспортним засобом під час встановленого щодо нього тимчасового обмеження і в його діях наявна суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами, тобто відповідні доводи апеляційної скарги не спростовані.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП не є в повній мірі обґрунтованим.
Отже, постанову Коростенського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП належить скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. ст.247, 293, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Копитової Е.Р. - задовольнити.
Скасувати постанову Коростенського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Постанову складено 12.01.2026.  

СУДДЯ       П.МИКОЛАЙЧУК