Справа № 580/10621/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
В С Т А Н О В И В:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства оборони України (далі - відповідач), в якому позивач просить: 
- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо доручення розгляду звернення позивача, у вигляді скарги, поданого на «гарячу лінію» Міністерства оборони України 01 серпня 2025 року на номер телефону НОМЕР_1 командиру військової частин НОМЕР_2 полковнику ОСОБА_2 ; 
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду звернення позивача, у вигляді скарги, поданої на «гарчу лінію» Міністерства оборони України 01 серпня 2025 року на номер телефону НОМЕР_1 про бездіяльність командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 щодо його протиправної бездіяльності у вигляді не призначення комісії по здачі - прийому посади начальника озброєння - заступника начальника логістики військової частини НОМЕР_3 » ( НОМЕР_4 окремої мотопіхотної бригади); 
- зобов?язати Міністерство оборони України розглянути звернення позивача, у вигляді скарги, на номер телефону НОМЕР_1 «гарячої лінії» від 01 серпня 2025 року, зареєстроване за номером СК-19115183 та надати позивачу письмову відповідь в установлений чинним законодавством України термін.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 адміністративну справу №580/10621/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії передано до Одеського окружного адміністративного суду на стадії вирішення питання про прийняття позову та відкриття провадження у справі. 
Дана адміністративна справа 04.11.2025 передана шляхом автоматизованого розподілу судді Каравану Р.В.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – залишено без руху.
У зв`язку з довготривалою відсутністю головуючого судді Каравана Р.В., керуючись Рішенням зборів суддів Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 року №б, а також відповідно до частини дев`ятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 №39 (із змінами), та пунктів 15.1, 15.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському окружному адміністративному суді, затверджених зборами суддів 01.04.2025 року №2, справу передано для повторного автоматизованого розподілу між суддями.
Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2025 року, адміністративну справу за №580/10621/25 передано на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанову С.О. 
Позиція позивача обґрунтовується наступним.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31 липня 2025 року він був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 - згідно пункту 12 наказу (по особовому складу) командувача військ оперативного командування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » генерал-майора ОСОБА_3 від 20 липня 2025 року №304 (штатного командира військової частини НОМЕР_5 ) та наказу (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 окремої мотопіхотної бригади) полковника ОСОБА_4 від 31 серпня 2025 року №214 ( АДРЕСА_1 ).
До прийому справ та посади, 31 липня 2025 року та 01 серпня 2025 року він не приступив тому, що у порушення вимог статті 63 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пунктів 9.1.1 та 9.1.4 Положення про ротне (корабельне господарство) в Збройних Силах України, яке затверджено наказом Міністерства оборони України від 16 липня 1997 року №300 командир військової частини НОМЕР_2 полковник ОСОБА_5 не призначив комісію по здачі — прийому посади начальника озброєння — заступника начальника логістики військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 окремої мотопіхотної бригади). 
Тому 01 серпня 2025 року, керуючись вимогами статті 40 Конституції України, статтями 110, 115 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статтями 4,5 Закону України «Про звернення громадян», статтею 10 Закону України «Про оборону» та статтею 10 Закону України «Про Збройні Сили України», позивач був вимушений звернутися, у вигляді скарги, на «гарячу лінію» Міністерства оборони України на номер телефону НОМЕР_1 (далі «гаряча лінія» МОУ) для усунення порушень вище перелічених правових норм, які регламентують порядок прийняття та здачі посади військовослужбовцями Збройних Сил України з метою усунення перешкод у виконанні ним посадових обов`язків та подальшого проходження військової служби. Його звернення, у вигляді скарги, було 01 серпня 2025 року прийнято та зареєстровано за вхідним реєстраційний номером СК-19115183.
У своєму зверненні, у вигляді скарги, на «гарячу лінію» МОУ позивач повідомив, що командир військової частини НОМЕР_2 полковник ОСОБА_5 відмовляється виконувати наказ (по особовому складу) командувача військ оперативного командування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » генерал-майора ОСОБА_3 від 20 липня 2025 року №304 та відмовляється видавати наказ про призначення комісії по здачі прийому посади начальника озброєння заступника начальника логістики військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 окремої мотопіхотної бригади). 22 серпня 2025 року за вихідним №4223 (далі - відповідь) командир військової частини НОМЕР_2 полковник ОСОБА_5 (посадова особа, яка порушила його законні інтереси) надіслав позивачу відповідь на його звернення (у вигляді скарги на його бездіяльність) на «гарячу лінію» МОУкраїни.
Позивач вважає дії та бездіяльність, щодо розгляду його звернення, у вигляді скарги, Міністерством оборони України, протиправними з наступних підстав: у порушення статті 117 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України Міністерством оборони України звернення, у вигляді скарги, взагалі не розглянуто по суті та питання, які порушено не були вирішені; Міністерством оборони України у порушення частини 4 статті 17, статей 19 доручена Закону України «Про звернення громадян» його звернення, у вигляді скарги, було передано на розгляд тієї посадової особи, чиї дії та бездіяльність стали підставою для її складання; Міністерство оборони України не виконало свою функцію, яка встановлена пунктом 11 частини 2 статті 10 Закону України «Про оборону» щодо здійснення заходів спрямованих на реалізацію соціально-економічних та правових гарантій військовослужбовців відносно позивача; Міністерством оборони України у порушення пункту 6 частини 2 статті 10 Закону України «Про Збройні Сили України» взагалі не розглянуло звернення позивача, у вигляді скарги, на бездіяльність командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_4 ; не надало позивачу відповідь (відповідь, не по суті, надав той, до кого він не звертався та кому заборонено надсилати на розгляд).
Як наслідок, позивач не зміг прийняти справи та посаду начальника озброєння заступника начальника логістики військової частини НОМЕР_2 (начальника озброєння заступника начальника логістики НОМЕР_4 окремої мотопіхотної бригади), що підтверджується наказом (по стройовій частині) полковника ОСОБА_4 від 11 серпня 2025 року №226. 
Вважаючи дії та бездіяльність відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Позиція відповідача обґрунтовується наступним.
Відповідач не визнає позовних вимог, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав, посилаючись в цілому на те що, після отримання та реєстрації звернення (скарги) С-156055 від 04.08.2025, відповідно резолюції начальника Управління по роботі зі зверненнями громадян звернення (скарга) С-156055 була направлена для розгляду та вирішення до Генерального штабу Збройних Сил України. Таким чином, під час опрацювання скарги позивача, відповідач діяв виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що повністю узгоджується з частиною другою статті 19 Конституції України, а відтак, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.
Процесуальні дії та клопотання учасників справи
Ухвалою суду від 15 грудня 2025 року прийнято справу №580/10621/25 до розгляду. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України. 
19 січня 2026 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.
27 січня 2026 року від позивача до суду надійшла заява про приєднання доказів до матеріалів справи.
27 січня 2026 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив. 
Станом на 09 лютого 2026 року будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило. 
Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини. 
Обставини справи встановлені судом
Як зазначив позивач - ОСОБА_1 , 01 серпня 2025 року, керуючись вимогами статті 40 Конституції України, статтями 110, 115 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статтями 4,5 Закону України «Про звернення громадян», статтею 10 Закону України «Про оборону» та статтею 10 Закону України «Про Збройні Сили України», позивач був вимушений звернутися, у вигляді скарги, на «гарячу лінію» Міністерства оборони України на номер телефону НОМЕР_1 (далі «гаряча лінія» МОУ) для усунення порушень правових норм, які регламентують порядок прийняття та здачі посади військовослужбовцями Збройних Сил України з метою усунення перешкод у виконанні ним посадових обов`язків та подальшого проходження військової служби. Його звернення, у вигляді скарги, було 01 серпня 2025 року прийнято та зареєстровано за вхідним реєстраційний номером СК-19115183.
У своєму зверненні, у вигляді скарги, на «гарячу лінію» МОУ позивач повідомив, що командир військової частини НОМЕР_2 полковник ОСОБА_5 відмовляється виконувати наказ (по особовому складу) командувача військ оперативного командування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » генерал-майора ОСОБА_3 від 20 липня 2025 року №304 та відмовляється видавати наказ про призначення комісії по здачі прийому посади начальника озброєння заступника начальника логістики військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 окремої мотопіхотної бригади). 
22 серпня 2025 року за вихідним №4223 (далі - відповідь) командир військової частини НОМЕР_2 полковник ОСОБА_5 (посадова особа, яка, як вважає позивач, порушила його законні інтереси) надіслав позивачу відповідь на його звернення (у вигляді скарги на його бездіяльність) на «гарячу лінію» МОУкраїни.
З доданих до відзиву документів, судом встановлено, що звернення ОСОБА_1 від 01.08.2025 року за № СК-19115183 надіслані до Генерального штабу Збройних Сил України для подальшого опрацювання. 
Звернення громадянина ОСОБА_1 , що надійшло через державну установу “Урядовий контактний центр” 01.08.2025 року за № СК-19115183, в захищеній системі електронного документообігу СЕДО-М було зареєстровано за №С-156055 та направлено відповідальному виконавцеві для розгляду.
Після отримання та реєстрації звернення (скарги) С-156055 від 04.08.2025 року, відповідно резолюції начальника Управління по роботі зі зверненнями громадян звернення (скарга) С-156055 була направлена для розгляду та вирішення до Генерального штабу Збройних Сил України.
Позивач вважаючи протиправними дії Міністерства оборони України щодо доручення розгляду звернення позивача, у вигляді скарги, поданого на «гарячу лінію» Міністерства оборони України 01 серпня 2025 року на номер телефону НОМЕР_1 командиру військової частин НОМЕР_2 полковнику ОСОБА_2 та протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду звернення позивача, у вигляді скарги, поданої на «гарчу лінію» Міністерства оборони України 01 серпня 2025 року на номер телефону НОМЕР_1 про бездіяльність командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 щодо його протиправної бездіяльності у вигляді не призначення комісії по здачі - прийому посади начальника озброєння - заступника начальника логістики військової частини НОМЕР_3 » ( НОМЕР_4 окремої мотопіхотної бригади), звернувся до суду з даним позовом.
Джерела права та висновки суду
Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права регламентовано Законом України «Про звернення громадян» та Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
Статтею 5 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Згідно з ч.1, 3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. 
Так, Закон України “Про звернення громадян” передбачає, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. 
Право на звернення - це викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заява (клопотання) і скарги (ст.3 Закону України «Про звернення громадян»), до суб`єктів владних повноважень, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації. 
В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача, куруючись вимогами Закону України «Про звернення громадян» зі зверненням, у вигляді скарги на «гарячу лінію» Міністерства оборони України на номер телефону НОМЕР_1 (далі «гаряча лінія» МОУ) для усунення порушень правових норм, які регламентують порядок прийняття та здачі посади військовослужбовцями Збройних Сил України з метою усунення перешкод у виконанні ним посадових обов`язків та подальшого проходження військової служби. Його звернення, у вигляді скарги, було 01 серпня 2025 року прийнято та зареєстровано за вхідним реєстраційний номером СК-19115183. 
Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» , під зверненням громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. 
Так, у розумінні статті 3 Закону України «Про звернення громадян»: 
скарга – звернення з вимогою про поновлення прав і законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб; 
заява (клопотання) – звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
Разом з тим, з метою організації роботи зі зверненнями громадян, їх прийому в системі Міністерства оборони України та керуючись вимогами Закону, Дисциплінарного статуту, Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 № 348, наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 року № 735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.01.2017 за № 94/29962 було затверджено Інструкцію про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України (далі – Інструкція № 735). 
Згідно з пунктом 14 розділу ІІ Інструкції № 735, щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін має бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до провадження; передати на вирішення до іншого органу військового управління; надіслати за належністю до іншого центрального органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції органів військового управління, військової частини, про що одночасно повідомляється заявнику; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону. 
Пунктом 1 Розділу IV Інструкції передбачено, що звернення громадян, що надходять від державної установи “Урядовий контактний центр” (далі - УКЦ), розглядаються відповідно до Порядку взаємодії органів виконавчої влади та державної установи “Урядовий контактний центр” із забезпечення оперативного реагування на звернення, що надходять на урядову “гарячу лінію” та Урядову телефонну довідку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 2009 року № 898 (із змінами). 
Прийняття, реєстрацію та розгляд звернень громадян, які надійшли до Міністерства оборони України з урядової телефонної “гарячої лінії”, з УКЦ, здійснює структурний підрозділ Міністерства оборони України, відповідальний за організацію розгляду звернень громадян. 
Пунктом 2 Розділу IV Інструкції встановлено, що з метою забезпечення оперативного розгляду звернень, що надійшли до Міністерства оборони України, визначається посадова особа на рівні заступника Міністра оборони України, відповідальна за взаємодію з УКЦ, а також посадові особи структурного підрозділу Міністерства оборони України, відповідального за організацію розгляду звернень громадян, які безпосередньо відповідають за розгляд звернень громадян, що надійшли з урядової телефонної “гарячої лінії”. 
Відомості щодо посадових осіб, їх контактні телефони та електронні адреси подаються до УКЦ, який надає індивідуальні коди доступу до бази даних УКЦ. 
Пунктом 10 Розділу IV Інструкції передбачається, що Інформація про результати розгляду звернень вноситься до бази даних УКЦ структурного підрозділу Міністерства оборони України, відповідального за організацію розгляду звернень громадян, разом з копією листа в електронному вигляді, яким поінформовано заявника. 
Судом встановлено, що звернення ОСОБА_1 від 01.08.2025 року за № СК-19115183 надіслані до Генерального штабу Збройних Сил України для подальшого опрацювання. 
Звернення громадянина ОСОБА_1 , що надійшло через державну установу “Урядовий контактний центр” 01.08.2025 року за № СК-19115183, в захищеній системі електронного документообігу СЕДО-М було зареєстровано за №С-156055 та направлено відповідальному виконавцеві для розгляду. 
Відповідно до Положення про Міністерство оборони України, що затверджене Постановою Кабінету міністрів від 26 листопада 2014 року №671, Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. 
Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період. 
Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба. 
Як встановлено судом, після отримання та реєстрації звернення (скарги) С-156055 від 04.08.2025 року, відповідно резолюції начальника Управління по роботі зі зверненнями громадян звернення (скарга) С-156055 була направлена для розгляду та вирішення до Генерального штабу Збройних Сил України. 
Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 04.05.2016 року №238 «Про затвердження Номенклатури посад для призначення військовослужбовців наказами по особовому складу», зі змісту заяви (скарги) С-156055 вбачається, що посада на яку посилається позивач не входить до Номенклатури посад призначення та звільнення з яких здійснюється Міністром оборони України, а тому заява (скарга) С-156055 була направлена для вирішення до Генерального штабу Збройних Сил України. 
Відтак суд вважає, що під час опрацювання скарги позивача, відповідач – Міністерство оборони України діяв виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що повністю узгоджується з частиною другою статті 19 Конституції України, а відтак, позовні вимоги в цій частині є безпідставними та необґрунтованими. 
Таким чином враховуючи наведені приписи чинного законодавства, встановлені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачі діяли виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що повністю узгоджується з частиною другою статті 19 Конституції України, а відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, тому в задоволенні позову слід відмовити.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Відповідно до пункту 1 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. А згідно з пунктом 2 цієї статті здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.
Тобто, стаття 10 Конвенції має на меті гарантувати вільний обіг ідей та відомостей у суспільстві. Вона гарантує не лише право на передання інформації, але також право громадськості отримувати її. Більше того, визнане на національному рівні право на отримання інформації може бути підставою для реалізації права, гарантованого статтею 10 (див. рішення Європейського суду з прав людини від 17 лютого 2015 року у справі "Guseva v. Bulgaria", заява № 6987/07, § 36, 40; від 03 квітня 2012 року у справі "Gillberg v. Sweden", заява № 41723/06, § 93).
Реалізації вказаних прав не повинні перешкоджати органи держави, крім випадків втручання, передбачених пунктом 2 вказаної статті. Відмова у наданні інформації на запит є формою втручання у право на свободу одержувати інформацію. Тому таке втручання має розглядатися на предмет дотримання пункту 2 статті 10 Конвенції.
У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають. 
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, відтак такий не сплачувався, а отже не підлягає відшкодуванню.
Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 139, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити. 
Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..

Позивач: ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_2 ; адреса отримання кореспонденції: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ).
Відповідач: Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітряних Сил, 6, ЄДРПОУ 00034022).

Суддя С.О. Cтефанов