КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 756/7863/21 Головуючий у І інстанції Андрейчук Т.В.
Провадження №22-ц/824/18750/2025 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.

ПОСТАНОВА
Іменем України

25 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Журби С.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року у справі за заявою Карпенка Євгена Володимировича, стягувач ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про скасування судового наказу,
ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого Оболонським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі»заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 3060,91 грн. Також, ОСОБА_1 просив суд поновити йому строк для подання цієї заяви.
Заява мотивована тим, що 24 червня 2021 року Оболонським районним судом міста Києвавидано судовий наказ по справі № 756/7863/21 за заявою ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за спожиту електричну енергію в розмірі 3060,91 грн, 3% річних та інфляційної складової боргу в розмірі 938,13 грн та судового збору в розмірі 227,00 грн.
ОСОБА_1 вказував, що 30 серпня 2021 року він отримав поштою копію судового наказу та 06 вересня 2021 року подав заяву про скасування судового наказу, так як не визнавав вказаний борг. Однак, за результатами звернення у вересні 2025 році до суду заява про скасування судового наказу була розглянута як просте звернення, поза межами ЦПК України.
Оскільки, саме через дії працівників Оболонського районного суду м. Києва не було вчасно розглянуто заяву про скасування судового наказу,  ОСОБА_1 вважав, що строк на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу було пропущений з поважних причин.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року повернуто заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, у з в`язку з відмовою в поновленні строку для подання відповідної заяви.
Ухвала суду мотивована тим, що заявником пропущений строк подання заяви про скасування судового наказу та не надано достатніх доказів для обґрунтування підстав для поновлення вказаного строку.
Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що 30 серпня 2021 року ОСОБА_1 отримав поштою копію судового наказу та 06 вересня 2021 року подав заяву про скасування судового наказу, так як не визнавав вказаний борг. Однак, за результатами звернення до суду у вересні 2025 році заява про скасування судового наказу була розглянута як просте звернення, поза межами ЦПК України.
Зазначає, що саме через дії працівників Оболонського районного суду м. Києва не було вчасно розглянуто заяву про скасування судового наказу.
Інші сторони даної справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 360 ЦПК України.
Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.
Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 травня 2019 року в справі № 760/6860/17-ц (провадження № 61-31915св18) наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Наказне провадження, як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.
Ст. 169 ЦПК України передбачено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.
Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.
Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених ч. 6 ст. 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі підприємцю за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до ст. 272 цього Кодексу.
Ст. 170 ЦПК України передбачено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.
Відповідно до ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може бути також подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Заява про скасування судового наказу подається до суду в письмовій формі.
До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.
Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (ч. 2 ст. 171 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2021 року Оболонським районним судом міста Києва видано судовий наказ по справі № 756/7863/21 за заявою ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за спожиту електричну енергію в розмірі 3060,91 грн, 3% річних та інфляційної складової боргу в розмірі 938,13 грн та судового збору в розмірі 227,00 грн.
22 липня 2021 року копію судового наказу було направлено за адресою місця реєстрації боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення.
Згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що вищевказаний судовий наказ боржник ОСОБА_1  отримав особисто 30 серпня 2021 року, про що свідчить її підпис на рекомендованому повідомленні про вручення.
Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. 
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 12 січня 2023 року у справі № 591/3717/21, від 07 червня 2023 року у справі № 608/2667/20, вимогами процесуального закону передбачено, що повістка або судове рішення є врученими за наявності відповідної розписки або відмітки Укрпошти про відмову від отримання чи відсутність особи за адресою місця знаходження (місця проживання).
Аналіз вищезазначених норм цивільного процесуального закону та встановлених обставин справи дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 є таким, що отримав копію судового наказу 30 серпня 2021 року, тому у строк до 14 вересня 2021 року включно він мав право подати до Оболонського районного суду м. Києва заяву про скасування цього судового наказу.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Ст. 127 ЦПК України, яка регламентує поновлення та продовження процесуальних строків, встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами пропуску процесуального строку є об`єктивно непереборні обставини, які не залежать від волі особи, що перешкодили вчинити процесуальну дію у встановлений термін, та мають бути підтверджені належними доказами.
Оцінка поважності причин пропуску процесуального строку належить до виключної дискреції суду, що вирішує відповідне процесуальне питання. Наявність чи відсутність поважних причин для пропуску строку оцінюється за внутрішнім переконанням суду.
З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду із заявою про скасування судового наказу, ОСОБА_1 просив поновити йому пропущений процесуальний строк, посилаючись на те, що 06 вересня 2021 року він звертався до суду із заявою про скасування судового наказу, однак через дії працівників Оболонського районного суду м. Києва його заява не була вчасно розглянута.
Апеляційний суд критично оцінює вищевказані доводи ОСОБА_1 з огляду на таке.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що в наявних матеріалах справи заяви ОСОБА_1  про скасування судового наказу, окрім зареєстрованої Оболонським районним судом м. Києва 20 жовтня 2025 року заяви про скасування судового наказу, немає.
Крім того, у матеріалах справи є постанова про закінчення виконавчого провадження від 05 травня 2023 року з примусового виконання судового наказу від 24 червня 2021 року у справі № 756/7863/21. 
Виконавче провадження № 69718828 було закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. 
Тобто, на момент подачі заяви про скасування судового наказу (20 жовтня 2025 року), зобов`язання, покладене на ОСОБА_1 , вже було виконано.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , отримавши копію судового наказу 30 серпня 2021 року, не вчинив жодних дій щодо оскарження його до 02 липня 2025 року (ознайомлення з матеріалами справи).
Крім того, заяву про скасування судового наказу
ОСОБА_1 подав не у строк, визначений ч. 1 ст. 170 ЦПК України, а більше ніж через три місяці після того, як ознайомився з матеріалами справи.
Таким чином, оцінивши наведені заявником причини пропуску строку подання заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції вірно вказав на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження існування істотних обставин, які б могли об`єктивно завадити ОСОБА_1 вчинити процесуальну дію у визначений законом строк, та не знайшовши підстав для поновлення строку для подання цієї заяви, обґрунтовано повернув її заявникові на підставі ч. 2 ст. 171 ЦПК України.
Колегія суддів відхиляє посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не були всебічно вивчені підстави для поновлення процесуального строку, оскільки у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали зазначено обставини та мотиви для повернення заяви про скасування судового наказу саме у зв`язку з поданням заяви після спливу встановленого процесуального строку та відсутністю підстав для його поновлення, у зв`язку з ненаданням заявником доказів на підтвердження поважних причин його пропуску.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.
П. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги законності та обґрунтованості висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб 

С.О. Журба