ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 січня 2026 року 
м. Київ 

справа № 676/403/23

провадження № 61-2558св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Гулейкова І. Ю., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 ,
третя особа - Кам`янець-Подільська міська рада Хмельницької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 січня 2025 року у складі колегії суддів: Грох Л. М., Янчук Т. О., Ярмолюка О. І.,

ВСТАНОВИВ: 

1. Описова частина 

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області), ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки та державного кадастрового номера земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що вона є співвласницею домоволодіння АДРЕСА_1 з розміром частки у спільній частковій власності - 1/4 на підставі рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 28 січня 1998 року у справі № 2-114, право на яке було зареєстровано у порядку, встановленому на дату реєстрації.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 30 червня 2020 року та постановою Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 676/5881/17, задоволено її позов до Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницькій області, ОСОБА_2 про визнання незаконним, скасування рішення міської ради та визнано протиправним і скасовано рішення Кам`янець-Подільської міської ради від 15 листопада 2016 року № 53/21 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 та передачу у власність ОСОБА_2 ».

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 вересня 2020 року № 222711765 рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02 травня 2018 року у справі № 676/5881/17 було звернуто до виконання, у зв`язку із чим реєстрація права власності на земельну ділянку із кадастровим номером: 6810400000:07:001:0079, площею 0,0351 га, на ім`я ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , набуте на підставі рішення Кам`янець-Подільської міської ради від 15 листопада 2016 року № 53/21 скасована на підставі рішення державного реєстратора від 04 вересня 2020 року № 53901249.

Посилалася на те, що на даний час залишилася реєстрація вказаної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі з відкритим розділом у Поземельній книзі, вона відображена на публічній кадастровій карті, як об`єкт права.

Позивачка зазначала, що, незважаючи на протиправність рішень щодо отримання цієї земельної ділянки у власність, ОСОБА_2 добровільно не вчинила жодних дій щодо скасування державної реєстрації цієї земельної ділянки.

Оскільки вказана земельна ділянка була сформована за рахунок земельної ділянки, що закріплена за домоволодінням, розташованим на АДРЕСА_1 незаконним способом, що підтверджується зазначеними судовими рішеннями у справі № 676/5881/17, вона не може залишатися об`єктом цивільного права, оскільки це створює перешкоди у встановленні порядку користування земельною ділянкою, закріпленою за домоволодінням АДРЕСА_1 , унеможливлює розподіл земельної ділянки, щодо якої існує спір між нею та ОСОБА_2 .

Вказувала, що 17 листопада 2022 року вона звернулася до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про скасування державного кадастрового номеру 6810400000:07:001:0079 щодо земельної ділянки, площею 0,0351 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з одночасним скасуванням реєстрації земельної ділянки та закриттям розділу в Поземельній книзі за ОСОБА_2 .

Листом від 02 грудня 2022 року ГУ Держгеокадастру відмовило їй у скасуванні державної реєстрації вказаної земельної ділянки за відповідачкою, з посиланням на те, що доданим до заяви рішенням суду у справі № 676/5881/17 не скасовано у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки із кадастровим номером 6810400000:07:001:0079, у зв`язку із чим відсутні підстави для скасування відомостей про спірну земельну ділянку у Державному земельному кадастрі.

Посилалася на те, що відповідно до статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки може бути визнання судом не чинними рішень про затвердження земельно-технічної документації та припинення таких прав (за його наявності), що і відбулося у даному випадку.

Ураховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги,ОСОБА_1 просила суд:
- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером 6810400000:07:001:0079, площею 0,0351 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
- скасувати в системі Державного земельного кадастру кадастровий номер 6810400000:07:001:0079 земельної ділянки, площею 0,0351 га.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2024 року залучено до участі у справі як третю особу Кам`янець-Подільську міську раду Хмельницької області.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2024 року у складі судді Вдовичинського А. В. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції,  з урахуванням змісту та характеру відносин між сторонами, вважав, що цей спір виник між позивачем, ОСОБА_2 , як особою, за якою спірна земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі на праві власності, яке скасовано рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 травня 2018 року у справі № 676/5881/17, що набрало законної сили, та Кам`янець-Подільською міською радоюХмельницької області, оскільки після скасування права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку, земельна ділянка із кадастровим номером 6810400000:07:001:0079 належить до комунальної власності.

Ураховуючи, що Кам`янець-Подільська міська рада Хмельницької області не була залучена співвідповідачем у справі, хоча мала б відповідати за заявленими вимогами, районний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_1 з підстав його пред`явлення не до всіх належних відповідачів. Указане є самостійною підставою для відмови у позові.

Суд першої інстанції застосував відповідні правові висновки Верховного Суду щодо належного суб`єктного складу учасників справи.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,0351 га, кадастровий номер 6810400000:07:001:0079, що розташована на АДРЕСА_2 .
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 684 грн понесених судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що Кам`янець-Подільська міська рада Хмельницької області не мала б відповідати за заявленими позовними вимогами ОСОБА_1 , тому висновок районного суду про відмову у задоволенні позову з підстав його пред`явлення не до всіх належних відповідачів є помилковим. Суд зазначив, що рішення у цій справі не впливає на права та обов`язки Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області, оскільки питання про права і обов`язки міської ради вирішені судовими рішеннями у справі № 676/5881/17 щодо визнання протиправним та скасування рішення Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області від 15 листопада 2016 року № 53/21.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що судовими рішеннями у справі № 676/5881/17 встановлено, що земельна ділянка із кадастровим номером 6810400000:07:001:0079 була сформована за рахунок земельної ділянки, що закріплена за домоволодінням   АДРЕСА_1 незаконним способом, що створює перешкоди у встановленні порядку користування земельною ділянкою, закріпленою за вказаним домоволодінням і унеможливлює розподіл земельної ділянки щодо якої існує спір між позивачкою та ОСОБА_2 .

Апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 , яка замовила формування та реєстрацію спірної земельної ділянки і порушує право позивачки як співвласниці домоволодіння   АДРЕСА_1 , має відповідати за заявленим позовом. Після скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку, вона дійсно належить до земель комунальної власності та ця обставина залишиться незмінною у випадку задоволення цього позову. Водночас, оскільки спірна земельна ділянка сформована за рахунок земельної ділянки, що закріплена за домоволодінням  АДРЕСА_1 , суд вказав, що її законними володільцями (землекористувачами) залишаються позивачка та інші співвласники цього домоволодіння.

Ураховуючи положення частини четвертої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що факт скасування рішення Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області від 15 листопада 2016 року № 53/21 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 та передачу у власність ОСОБА_2 », а також скасування державної реєстрації її права власності на спірну ділянку є достатніми правовими підставами для скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки.

Апеляційний суд вважав, що такий спосіб захисту порушеного права позивачки є належним та ефективним, відповідає положенням частини тринадцятої статті 79-1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та частини четвертої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», тому позовна вимога ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації земельної ділянки підлягає задоволенню. При цьому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позивачки про скасування державного кадастрового номера земельної ділянки, оскільки чинним законодавством не передбачено такий спосіб захисту порушеного права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 січня 2025 року скасувати та залишити в силі рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2024 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У березні 2025 року касаційна скарга надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 березня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу із суду першої інстанції, роз`яснено учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України та відмовлено у задоволенні клопотання заявника про зупинення виконання та дії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

У квітні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 грудня 2025 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга  ОСОБА_2 мотивована тим, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції не відповідає положенням статей 263-265 ЦПК України та підлягає скасуванню. Вказує, що, задовольняючи частково позовні вимоги  ОСОБА_1 , апеляційний суд не врахував, що спірна земельна ділянка під час проведення її державної реєстрації не була вільна від забудови, а формувалася для обслуговування вже існуючого її домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . На спірній земельній ділянці відсутні будь-які будівлі, споруди співвласників сусіднього будинку АДРЕСА_1 . 

На думку заявника, суд апеляційної інстанції не взяв до уваги те, що після скасування її права власності на земельну ділянку, позивачка звернулася до суду з позовом про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 23 листопада 2006 року № 2314 про присвоєння житловому будинку «Б» поштової адреси: АДРЕСА_2 ; рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 14 червня 2012 року № 1111 про оформлення права власності ОСОБА_2 на житловий будинок «Б-ІІ» по АДРЕСА_2 , після проведеної реконструкції, у задоволенні якого було відмовлено (справа № 676/1671/20).

Посилалася на те, що на момент проведення державної реєстрації спірної земельної ділянки, а також на час розгляду справи судами, у неї наявні правовстановлюючі документи на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , разом із господарськими спорудами, тому у неї виникло право користування земельною ділянкою, необхідною для його обслуговування. 

Вважає, що скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки не є ефективним способом захисту порушеного, на думку позивачки, права, оскільки після скасування державної реєстрації земельної ділянки,  ОСОБА_1 не зможе користуватися та у подальшому приватизувати земельну ділянку із кадастровим номером 6810400000:07:001:0079, оскільки на ній знаходиться належний їй житловий будинок із господарськими спорудами. Задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та скасування державної реєстрації земельної ділянки, що розташована на АДРЕСА_2 призведе до ініціювання сторонами нових судових процесів. 

Вказує, що позивачка разом з іншими співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 жодних дій щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру не вчинили. Доказів того, що зареєстрована за нею земельна ділянка перешкоджає ОСОБА_1 здійснити відповідні реєстраційні дії позивачка не надала.

Посилається на те, що районний суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв`язку із належним суб`єктним складом учасників справи, оскільки власником спірної земельної ділянки є територіальна громада в особі Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області, яка не була залучена до участі у справі як співвідповідач, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Звертає увагу на те, що вона є особою з інвалідністю II групи, а тому належить до переліку осіб, які відповідно до пункту 9 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від його сплати судового збору. Суд апеляційної інстанції безпідставно стягнув з неї судові витрати.

Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення ОСОБА_2 вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18, від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19 та постанові Верховного Суду від 17 липня 2024 року у справі № 305/5652/21, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 травня 2018 року у справі № 676/5881/17 позов ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Управління надання адміністративних послуг Кам`янець-Подільської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення міської ради задоволено.
Визнано протиправним і скасовано рішення двадцять першої сесії Кам`янець-Подільської міської ради» VII скликання від 15 листопада 2016 року № 53/21 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 та передачу її у власність ОСОБА_2 ».
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Вказане рішення суду набрало законної сили 30 червня 2020 року (том 1, а. с. 18-19).

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 30 червня 2020 року апеляційні скарги Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 травня 2018 року - без змін.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (том 1, а. с. 28-31).

Постановою Верховного Суду від 10 листопада 2021 року касаційні скарги Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 травня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 30 червня 2020 року - без змін (касаційне провадження № 61-11384св20) (том 1, а. с. 20-27).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 вересня 2020 року № 222711765 рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02 травня 2018 року у справі № 676/5881/17 було звернуто до виконання, у зв`язку із чим реєстрація права власності на земельну ділянку із кадастровим номером: 6810400000:07:001:0079, площею 0,0351 га, на ім`я ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , набуте на підставі рішення Кам`янець-Подільської міської ради від 15 листопада 2016 року № 53/21 скасована на підставі рішення державного реєстратора від 04 вересня 2020 року № 53901249 (том 1, а. с. 7).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30 грудня 2022 року № НВ-9907008832022 земельна ділянка із кадастровим номером 6810400000:07:001:0079, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , відноситься до земель житлової та громадянської забудови (вид цільового призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня, площа земельної ділянки 0,0351 га (том 1, а. с. 13-14).

У розділі 3 поземельної книги на земельну ділянку із кадастровим номером 6810400000:07:001:0079 вказано власником земельної ділянки ОСОБА_2 , дата реєстрації речового права - 22 листопада 2016 року, реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав - 17612246, орган державної реєстрації - виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області (том 1, а. с. 82).

17 листопада 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Коробей Т. Д. звернулася до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою, в якій просила скасувати державний кадастровий номер 6810400000:07:001:0079 щодо земельної ділянки, площею 0,0351 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з одночасним скасуванням реєстрації земельної ділянки та закриттям розділу в Поземельній книзі за ОСОБА_2 (том 1, а. с. 8-9).

Листом від 02 грудня 2022 року ГУ Держгеокадастру відмовило ОСОБА_1 у скасуванні Державного кадастрового номеру та скасування Державної реєстрації спірної земельної ділянки з посиланням на те, що доданим до заяви рішенням суду у справі № 676/5881/17 не скасовано у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки із кадастровим номером 6810400000:07:001:0079, тому відсутні підстави для скасування відомостей про спірну земельну ділянку у Державному земельному кадастрі (том 1, а. с. 12).

2. Мотивувальна частина 

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно із частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України.

Згідно із частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території (частина друга статті 79-1 ЗК України).

Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

У частинах дев`ятій, десятій статті 79-1 ЗК України визначено, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно із частиною тринадцятою статті 79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується у разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Відповідно до частини десятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

У справі, яка переглядається Верховним Судом, ОСОБА_1 , як співвласниця домоволодіння  АДРЕСА_1 , звернулася до суду з позовом про скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування державного кадастрового номера земельної ділянки, посилаючись на те, що судовими рішеннями у справі № 676/5881/17 встановлено, що земельна ділянка із кадастровим номером 6810400000:07:001:0079 була сформована за рахунок земельної ділянки, яка закріплена за належним їй на праві спільної часткової власності домоволодінням незаконним способом, що створює перешкоди у встановленні порядку користування земельною ділянкою, унеможливлює розподіл земельної ділянки щодо якої існує спір.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1  з підстав його пред`явлення не до всіх належних відповідачів, посилаючись на те, що вказаний спір виник між позивачкою, ОСОБА_2 , як особою, за якою спірна земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі на праві власності, яке скасовано рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02 травня 2018 року у справі № 676/5881/17, яке набрало законної сили, та Кам`янець-Подільською міською радою Хмельницької області, оскільки після скасування права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку, земельна ділянка із кадастровим номером 6810400000:07:001:0079 належить до комунальної власності. Ураховуючи те, що позивачкою не залучено до участі у справі Кам`янець-Подільську міську раду Хмельницької області як власника спірної земельної ділянки й вирішення спору впливає на її права та обов`язки, районний суд дійшов висновку, що вказане є самостійною підставою для відмови у позові ОСОБА_1 .

Скасовуючи рішення районного суду та частково задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позову, оскільки судовими рішеннями у справі № 676/5881/17 встановлено, що земельна ділянка із кадастровим номером 6810400000:07:001:0079 була сформована за рахунок земельної ділянки, що закріплена за домоволодінням  АДРЕСА_1 незаконним способом, що створює перешкоди у встановленні порядку користування земельною ділянкою, закріпленою за вказаним домоволодінням і унеможливлює розподіл земельної ділянки щодо якої існує спір між позивачкою та ОСОБА_2 .

Обраний позивачкою спосіб захисту її порушеного права суд вважав належним та ефективним, відповідає положенням частини тринадцятої статті 79-1 ЗК України, частини четвертої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», тому вимога ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації земельної ділянки підлягає задоволенню.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не погоджується.

Звернувшись до суду з позовом у цій справі, ОСОБА_1  зазначила відповідачами ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та ОСОБА_2 .

При цьому ухвалою від 04 квітня 2024 року суд першої інстанції залучив до участі у справ як третю особу Кам`янець-Подільську міську раду Хмельницької області.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Для правильного вирішення спору та захисту порушеного права позивача суд повинен визначитися з учасниками справи.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові.

Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню до правовідносин, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.

У разі пред`явлення позову не до всіх відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи та без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому.

За клопотанням позивача у разі неможливості розгляду справи без участі співвідповідача чи співвідповідачів у зв`язку з характером спірних правовідносин суд залучає його чи їх до участі у справі, що визначено статтею 51 ЦПК України.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19 серпня 2021 року у справі № 677/1893/18 (провадження № 61-18281св20).

Апеляційний суд зазначив, що рішення у цій справі не впливає на права та обов`язки Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області, оскільки питання про права і обов`язки міської ради вирішені судовими рішеннями у справі № 676/5881/17 щодо визнання протиправним та скасування рішення Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області від 15 листопада 2016 року № 53/21.

Разом із тим, Верховний Суд зазначає, що вказаний спір безпосередньо стосується прав та обов`язків Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області, оскільки після скасування права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_2 , земельна ділянка із кадастровим номером 6810400000:07:001:0079, яка знаходиться у межах населеного пункту є комунальною власністю.

Процесуальні права та обов`язки відповідача та третьої особи, визначені нормами ЦПК України, є різними за своїм змістом та правовими наслідками.

Разом із цим, Кам`янець-Подільська міська рада Хмельницької області залучена до участі у справі як третя особа, заяв чи клопотань про її залучення до участі у справі як співвідповідача, позивачка не заявляла.

Указане є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 18 травня 2023 року у справі № 397/479/21 (провадження № 61-6327св22), від 25 вересня 2023 року у справі № 692/864/19 (провадження № 61-9033св23).

Суд першої інстанції, урахувавши відповідну судову практику Верховного Суду, правильно вважав, що у задоволенні позову  ОСОБА_1 слід відмовити у зв`язку із неналежним суб`єктним складом учасників справи.

При цьому колегія суддів звертає увагу позивачки, що вона не позбавлена права на звернення до суду з відповідними вимогами, визначивши належний суб`єктний склад учасників справи.

Відтак, доводи касаційної скарги ОСОБА_2  є обґрунтованими.

Частиною першою статті 413 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Оскільки суд апеляційної інстанції скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції, то постанова апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 січня 2025 року скасувати та залишити в силі рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2024 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді:	І. Ю. Гулейков   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк