ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 р.	Справа № 480/9161/23	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції А.І. Сидорук) від 24.10.2025 року (повний текст складено 24.10.25 року) по справі № 480/9161/23
за позовом ОСОБА_1 
до Буринської міської ради
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просила:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду клопотання позивача від 16.11.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (цільове призначення земельної ділянки відповідно до КВЦПЗ) орієнтовною площею 1,9 га, яка розташована на території Слобідської сільради, в адміністративно-територіальних межах Буринської ТГ;
зобов`язати відповідача розглянути клопотання позивача від 16.11.2021 та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (цільове призначення земельної ділянки відповідно до КВЦПЗ) орієнтовною площею 1,9 га, яка розташована на території Слобідської сільради, в адміністративно - територіальних межах Буринської ТГ.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 24.10.2025 року по справі № 480/9161/23 закрито провадження у справі № 480/9161/23 за позовом ОСОБА_1 до Буринської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Позивач не погодилася з ухвалою суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що закриваючи справу суд не врахував те, що відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи відмову у його наданні у формі рішення ради, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у повному обсязі в задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 24.10.2025 в справі № 480/9161/23 за позовом ОСОБА_1 до Буринської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду клопотання позивача від 16.11.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (цільове призначення земельної ділянки відповідно до КВЦПЗ) орієнтовною площею 1,9 га, яка розташована на території Слобідської сільради, в адміністративно-територіальних межах Буринської ТГ; зобов`язати відповідача розглянути клопотання позивача від 16.11.2021 та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (цільове призначення земельної ділянки відповідно до КВЦПЗ) орієнтовною площею 1,9 га, яка розташована на території Слобідської сільради, в адміністративно-територіальних межах Буринської ТГ.
Також судом встановлено, що у справі № 480/1912/22 предметом позову, самостійно визначеним позивачем, було визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду клопотання позивача від 16.11.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9 га, яка розташована на території Слобідської сільської ради, в адміністративно-територіальних межах Буринської територіальної громади Конотопського району Сумської області та зобов`язання відповідача розглянути таке клопотання позивача від 16.11.2021. Підставою позову - неприйняття відповідачем рішення за результатами розгляду клопотання позивача від 16.11.2021.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 у справі № 480/1912/22 визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду клопотання позивача від 16.11.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9 га, яка розташована на території Слобідської сільської ради, в адміністративно-територіальних межах Буринської територіальної громади Конотопського району Сумської області та зобов`язано відповідача розглянути клопотання позивача від 16.11.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9 га, яка розташована на території Слобідської сільської ради, в адміністративно-територіальних межах Буринської територіальної громади Конотопського району Сумської області та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
На підставі цього, суд першої інстанції зазначив, що у даній справі спір виник між тими ж сторонами, що й у справі № 480/1912/22, з таким же предметом та підставою позову. Оскільки, як на момент подання позову у справі № 480/1912/22, так і на момент постановлення даної ухвали, наявна бездіяльність відповідача щодо не розгляду клопотання позивача від 16.11.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки площею 1,9 га. Формулювання позивачем іншим чином позовної вимоги не змінює суті порушеного права.
Витяг з протоколу першої сесії Буринської міської ради 8 скликання (друге пленарне засідання) та проект рішення "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 " не підтверджують виконання рішення суду у справі № 480/1912/22, оскільки жодне рішення за результатами розгляду клопотання позивача, на виконання вже наявного рішення суду, яким зобов`язано прийняти рішення зі спірного питання, відповідачем не прийнято. Вказаний факт також підтверджує позивач.
Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції дійшов висновку, що спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, який вже вирішено судом 24.06.2022, а права позивача, за захистом яких він звернувся у даній справі, вже захищені судом, про що постановлено відповідне рішення суду від 24.06.2022. Також суд звернув увагу позивача, що не виконання відповідачем рішення суду не може бути підставою для звернення позивача до суду з новим позовом у загальному порядку, оскільки для вирішення такого КАС України встановлено спеціальний порядок і позивач має право звернутись до суду у справі № 480/1912/22 із заявами в порядку норм статей 382 та 383 КАС України, а саме з метою належного виконання рішення суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
З метою недопущення можливості ухвалення декількох судових рішень у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, законодавець установив правові обмеження у разі виявлення судом тотожних справ, які перебувають/перебували на розгляді у цьому або іншому адміністративному суді.
Наведеними вище нормами установлено імперативний обов`язок суду закрити провадження у справі у випадку встановлення, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за результатами розгляду тотожного позову, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Умовами за наявності яких можливе застосування вищевказаної підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження у справі); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
Неможливість повторного розгляду справи за відсутності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть повторно заявляти в суді аналогічні позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.
Закриття провадження у справі у даному випадку можливе лише за умови, що постанова чи ухвала, яка набрала законної сили, постановлена за позовом, який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає ініціюванню заінтересованій особі у звертатися до суду з позовом за захистом прав свобод та охоронюваних законом інтересів.
Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю ідентичні за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.
Отже, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Згідно із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж самі позовні вимоги та з тих самих підстав.
Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України є одночасна сукупність наступних умов:
- тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають);
- наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи;
- набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
Надаючи оцінку тому, чи є тотожними вимоги заявлені у цій справі, до тих, що були розглянуті у справі 480/1912/22, суд апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд неодноразово викладав позиції стосовно того, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанови від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 зазначила, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна обсягу посилань на норми матеріального чи процесуального права (пункт 7.43).
У постанові від 11.04.2018 у справі № 9901/433/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.
Отже, інший словесний виклад правових обґрунтувань позову та його вимог, не змінює правової природи таких вимог, їх предмет та підстави в цілому.
З матеріалів справи судом встановлено, що дійсно, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 у справі № 480/1912/22 визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду клопотання позивача від 16.11.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9 га, яка розташована на території Слобідської сільської ради, в адміністративно-територіальних межах Буринської територіальної громади Конотопського району Сумської області та зобов`язано відповідача розглянути клопотання позивача від 16.11.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9 га, яка розташована на території Слобідської сільської ради, в адміністративно-територіальних межах Буринської територіальної громади Конотопського району Сумської області та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
У цій справі судом встановлено, що ОСОБА_1 , 16.11.2021 звернулася до Буринської міської ради Сумської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Слобідської сільської ради Конотопського (Буринського) району. До клопотання було додано, зокрема, копію паспорту, ідентифікаційного номеру та графічні матеріали (а.с. 8).
Разом з тим, листом від 26.11.2021 року № 918 Буринська міська рада Сумської області повідомила позивача про те, що на день звернення позивача із заявою, на земельну ділянку площею 2,00 га не зареєстроване право комунальної власності за Буринською міською радою (а.с. 11).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд у справі № 480/1912/22 зазначив, що в даному випадку позивач звернувся до відповідача не із зверненням, а із відповідною заявою, за наслідками розгляду якої орган місцевого самоврядування мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа, отже уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом. А відтак наданий відповідачем лист від 26.11.2021 року № 918, не може сприйматися судом як належна відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність.
Надалі, відповідачем був підготовлений проект рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 », розгляд якого був винесений на пленарне засідання першої сесії Буринської міської ради восьмого скликання, яке відбулося 25.07.2023 (питання 73).
Згідно витягу з протоколу пленарного засідання першої сесії Буринської міської ради восьмого скликання від 25.07.2023, головуючий запропонував прийняти проект рішення за основу та в цілому та прийняти, як рішення. Голосували: «за» - 9, «проти» - 1, «утримався» - 3. Вирішили: рішення від 25.07.2023 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 » не прийнято (проект рішення додається).
Крім того, 10.07.2023 на адресу Буринської міської ради було направлено адвокатський запит щодо виконання рішення суду від 24 червня 2022 року по справі № 480/1912/22.
Листом № 1930 від 11 серпня 2023 року, Буринська міська рада повідомила, що розгляд клопотання ОСОБА_1 від 16.11.2021 не можливий відповідно до пункту 5 статті 27 Розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.
Колегія суддів зазначає, що ухвалюючи рішення у справі № 480/1912/22, суд першої інстанції не зобов`язував відповідача приймати конкретне рішення, тобто про надання дозволу чи про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , за її клопотанням, яке було подано 16.11.2021.
Разом з тим, після набрання рішенням суду у справі № 480/1912/22 законної сили, відповідачем був підготовлений проект рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 », розгляд якого був винесений на пленарне засідання першої сесії Буринської міської ради восьмого скликання, яке відбулося 25.07.2023, але рішення не було прийнято (про що зазначалося вище), а листом № 1930 від 11.08.2023, Буринська міська рада повідомила, що розгляд клопотання ОСОБА_1 від 16.11.2021 не можливий відповідно до пункту 5 статті 27 Розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.
В свою чергу, звертаючись до суду із позовною заявою в рамках справи № 480/9161/23 позивачем наведені інші підстави позову, а саме те, що відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи відмову у його наданні у формі рішення ради, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом. Також позивач вказував про те, що 10.07.2023 на адресу Буринської міської ради було направлено адвокатський запит щодо виконання рішення суду від 24.06.2022 по справі № 480/1912/22, але листом № 1930 від 11.08.2023, Буринська міська рада повідомила, що розгляд клопотання ОСОБА_1 від 16 листопада 2021 року не можливий відповідно до пункту 5 статті 27 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.
Тобто, фактичною підставою позову слугувала обставина повідомлення заявника про те, що розгляд її заяви від 16.11.2021 не можливий відповідно до пункту 5 статті 27 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. При цьому, жодних доводів про те, що позивач вважає невиконаним чи неналежним чином виконаним судове рішення у справі № 480/1912/22 позов не містить, а позивач лише посилається на обставини, які встановлені цим судовим рішенням.
Крім того, в рамках справи № 480/1912/22 однією з позовних вимог було зобов`язання Буринської міської ради розглянути клопотання ОСОБА_1 від 16.11.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9 га, яка розташована на території Слобідської сільської ради, в адміністративно-територіальних межах Буринської територіальної громади Конотопського району Сумської області.
Як вказувалося вище, листом № 1930 від 11.08.2023, Буринська міська рада повідомила, що розгляд клопотання ОСОБА_1 від 16 листопада 2021 року не можливий відповідно до пункту 5 статті 27 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.
У зв`язку з цим, в рамках справи № 480/9161/23 позивачем заявлено вимогу про зобов`язання відповідача розглянути клопотання позивача від 16.11.2021 та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (цільове призначення земельної ділянки відповідно до КВЦПЗ) орієнтовною площею 1,9 га, яка розташована на території Слобідської сільради, в адміністративно - територіальних межах Буринтької ТГ, тобто у цій справі позивач просить зобов`язати відповідача прийняти конкретне рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства і ця вимога не була предметом розгляду в рамках справи № 480/1912/22.
Наведені вище обставини справи, у своїй сукупності, свідчать про те, що у суду першої інстанції були відсутні підстав для закриття провадження у справі у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Згідно п. ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Отже, наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору, оскільки це питання вирішується судом за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 24.10.2025 року по справі № 480/9161/23 скасувати.
Справу № 480/9161/23 направити до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко   В.В. Катунов   	
Повний текст постанови складено 16.01.2026 року