Справа №: 604/936/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року  м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Ніколової С.В.
за участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обгрунтування позову вказував, що постановою №5/424 від 25.07.2025 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , його, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Про існування вказаної постанови йому стало відомо 04 серпня 2025 року після отримання копії постанови в застосунку “Вайбер”. Зазначає, що з оскаржуваною постановою не погоджується, вважає її необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що 23 липня 2025 року він, перебуваючи на АДРЕСА_1 , був затриманий працівниками поліції та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час уточнення облікових даних йому було повідомлено, що він перебуває в розшуку за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Він пояснив працівникам ТЦК, що раніше неодноразовно, в тому числі і в липні 2025 року, з`являвся в НОМЕР_1 відділ ТЦК із заявою про видачу йому військового квитка, так як у нього відсутній обліковий документ, без якого він не має можливості поновити своє фактичне місце проживання в с. Староміщина та подати заяву на відстрочку на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” як батько дитини-інваліда та батько п`ятьох дітей. Вказує, що він не був повідомлений про дату розгляду справи та йому не було вручено протокол про вчинення адмінправопорушення. Також зазначає, що він не був належним чином повідомлений про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а оскаржувана постанова складена у його відсутності з порушенням вимог закону без врахування всіх обставин справи та без належного повідомлення про розгляд справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином. У відзиві на позов просить суд відмовити в позові, обгрутовуючи заперечення проти позову тим, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме в особливий період порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Судом встановлено, що 25.07.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №5/424, якою позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17000 грн. 
Згідно із змістом даної постанови, позивачу ставиться в вину наступне: “23 липня 2025 року позивач був супроводжений в добровільному порядку представниками Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де при уточненні військово-облікових даних виявилося, що позивач перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно бази АІКС “Оберіг” позивач 16.07.2025 року був поданий в розшук ІНФОРМАЦІЯ_5 за звернення до Національної поліції України від 16.07.2025 року за неприбуття вчасно по повістці до ТЦК та СП”.
Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 3 ст. 210 КупАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку) тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Встановлено, що справу про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 3 ст. 210 КУпАП було розглянуто у його відсутності, водночас в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач був належним чином у відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП повідомлений про дату та час розгляду.
Також встановлено, що в оскаржуваній постанові не вказано, яку норму статті Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” порушив позивач.
Так, відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”(в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку” від 11.04.2024 № 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Згідно п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведеним законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адресу місця проживання.
У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
Відповідно до підпункту 2) пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560: «Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`зку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання».
Відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, особа вважається належним чином повідомленою про необхідність явки до ТЦК, якщо повістка про виклик згенерована в електронному вигляді, підписана кваліфікованим підписом керівника ТЦК, направлена рекомендованим листом з описом вкладення за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення облікових даних, однак не була отримана військовозобов`язаним, про що працівниками Укрпошти проставлено відповідну відмітку: “відмова отримати поштове відправлення” чи “відсутність адресата за адресою”.
У відповідності дост. 251 КупАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Разом з тим ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складення ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем правил військового обліку. Однак, незважаючи на вимоги КУпАП, всупереч ч. 2 ст. 77 КАСУ, відповідачем не представлено суду жодних належних доказів на підтвердження викладених у постанові обставин та спростування доводів позову, а також не представлено доказів, які підтверджують наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУупАП.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідачем не виконано свого обов`язку з доказування правомірності складеної постанови, тобто не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.
З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято з порушенням установленої процедури, прийняте без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, є необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.
Крім того, при задоволенні позову суд вважає, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 суму сплаченого ним судового збору при зверненні із адміністративним позовом в суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 19, 20, 77, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд –

вирішив:

Позов задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 5/424 від 25 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп., а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо, або через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 ; відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .
Повне рішення складено 06 січня 2026 року.

Суддя: