Справа № 456/4252/25                                Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В. 
Провадження № 33/811/1767/25                 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді Урдюк Т.М.,  при апеляційному перегляді справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Ороновської О.М. на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2025 року,
в с т а н о в и в :

Постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
14 листопада 2025 року постановою Львівського апеляційного суду відмовлено захиснику правопорушника ОСОБА_1 – адвокату Ороновській О.М. в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2025 року. Апеляційну скаргу повернуто апелянту.
17 листопада 2025 року до Львівського апеляційного суду надійшла повторна апеляційна скарга адвоката Ороновської О.М. на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2025 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга датована 16 листопада 2025 року та розподілена судді Урдюк Т.М. згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 19.11.2025.
Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу належить повернути апелянту.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушенняможе бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.
Із викладеного слідує, що законодавець визначив процесуальний механізм, яким обумовив обрахування строку на апеляційне оскарження постанови судді саме з моменту її винесення.
Закон не містить приписів, які б створювали передумови для іншого обрахування строку на апеляційне оскарження, в тому числі для захисника, як окремого суб`єкта права на апеляційне оскарження.
Така позиція законодавця обґрунтована тим, щоб стимулювати особу сумлінно та своєчасно реалізовувати процесуальні права та належним чином виконувати обов`язки, покладені на неї законом.
Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції 20.10.2025 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
04 листопада 2025 адвокатом Ороновською О.М. було подано до суду першої інстанції апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку, яку постановою Львівського апеляційного суду від 14.11.2025 повернуто апелянту з підстав неповажності причин пропуску строку.
Тобто, в передбаченому законом порядку апеляційним судом вже було вирішено питання про неможливість поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав відсутності поважних причин його пропуску.
Разом з тим, повторний розгляд питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції чиним КУпАП не передбачено.
Положеннями Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року та п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов пороти України» від 03.04.2008, визначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду, який в свою чергу визначає, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового його вирішення.
Положення ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП регламентують, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Зважаючи, що по справі апеляційним судом в межах його дискреційних повноважень вже розглядалось клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в задоволенні якого було відмовлено, тобто апеляційний суд висловив свою точку зору щодо відсутності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та чинний КУпАП не передбачає процедури повторного звернення однієї і тієї ж особи із заявою про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження після винесення постанови апеляційним судом щодо неповажності причин пропуску строку, апеляційна скарга підлягає поверненню.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу адвоката Ороновської О.М. на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути апелянту.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя        
Львівського апеляційного суду                                                        Т.М. Урдюк