П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/6118/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мозговий В.Б. 
Суддя-доповідач - Боровицький О. А. 
27 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Боровицького О. А. 
суддів: Ватаманюка Р.В.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до Головного управління національної поліції у Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2025 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином.
Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.10.2025 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6023395, якою на позивача накладено штраф в розмірі 340 грн., за те що він цього ж дня о 19 год 48 хв керував т/з “Ауді”, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Юрія Глухова м. Звягель та перетнув подвійну дорожню горизонтальну розмітку, чим порушив п.п.8.5.1 ПДР. (Порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п. 8.5.1 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил
Розмітка 1.16.2 розділу 34 ПДР позначає острівці, що розділяють транспортні потоки попутних напрямків.
Так, за приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Встановлено, що доказом в справі згідно ст. 251 КУпАП є відеозапис з відео-реєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського.
Так, з відеозапису слідує, що автомобіль Ауді перетинає горизонтальну дорожню розмітку 1.16.2 (файл Ковальський) та заїжджає на АЗС. Також з відеозапису вбачається, що за кермом автомобіля, якій знаходиться на АЗС, перебуває позивач ОСОБА_1 чого він не заперечує у позовній заяві, якому поліцейська пропонує пройти до службового автомобіля, а також пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. (файл — Ковальский(4)).
Суд не приймає до уваги доводи позивача та письмові пояснення ОСОБА_2 , які надійшли до суду, оскільки вони спростовуються дослідженим судом відеозаписом, з якого вбачається, що під час оформлення поліцейською адмінматеріалів за ст.130 КУпАП, а також під час винесення оскаржуваної постанови позивач ОСОБА_1 не повідомляв поліцейську, що транспортним засобом керував ОСОБА_2 , а навпаки, не заперечував, що саме він керував автомобілем та погоджувався з тим, що порушив ПДР, перетнувши горизонтальну лінію.
Так, з відеозапису (файл — Ковальський(2) з 3 хв. 30 с) вбачається, що після оголошення позивачу ОСОБА_1 оскаржуваної постанови, він повідомив “Не противоречу”.
Крім того, з відеозапису (файл — Ковальський(1) з 5 хв 30 с) вбачається, що під час спілкування позивача ОСОБА_1 з поліцейською, коли вона пропонувала йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та роз`яснювала йому, що він як водій, якого зупинили за порушення ПДР, зобов`язаний пройти такий огляд, позивач також не заперечував факту керування ним автомобілем, зазначивши ”Я за це відповідаю”. При цьому, жодного разу він не повідомляв, що автомобілем керував саме ОСОБА_2 .
Таким чином, всі дії позивача ОСОБА_1 під час оформлення адмінматеріалів за ст.130 КУпАП та винесення оскаржуваної постанови, а також досліджений судом відеозапис в сукупності дають підстави дійти висновку, що саме позивач керував автомобілем та вчинив порушення ПДР, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.
Суд вважає, що позиція позивача ОСОБА_1 , яку він виклав в позовній заяві та у відповіді на відзив не є правдоподібною, вона спрямована виключно на створення ним штучних умов для спростування факту порушення ПДР з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинені ним правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та за ст.130 КУпАП.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Ватаманюк Р.В.    Курко О. П.