Справа № 755/20303/25
Провадження №: 3/755/6599/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" грудня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління ДПС у м. Києві ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, 
встановила:
згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.09.2025 серії ГП №549263, 26.09.2025 о 07 год 10 хв, за адресою: проспект Броварський 16 А, водій ОСОБА_1 керував автобусом «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_1 та здійснював нерегулярні перевезення пасажирів без документів дозвільного характеру, чим порушив ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», постанову КМУ 176, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився. 
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Маркович А.Ю. заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки його підзахисний не здійснює господарської діяльності. Автобус був на заправці. Люди чекали перевізника ОСОБА_2 , який має ліцензію на перевезення пасажирів, оскільки на вулиці було холодно. Ніяких коштів за перевезення йому не платили. Долучив дозвільні документи перевізника, на якого чекали пасажири та договір про надання послуг від 01.09.2025 згідно якого ОСОБА_1 зобов`язується надати послуги по збору пасажирів на автозаправній станції «WOG» для очікування автобуса для перевезень. 
Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя дійшла висновку про відсутність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, виходячи з таких підстав.
Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.
Протоколом про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1  інкримінується провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.
Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки підприємницької, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом; без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії; або без одержання документу дозвільного характеру.
Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.
Під господарською діяльністю в ст. 3 ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів.
Стаття 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для юридичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:
для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.
Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:
для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.
До протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №549263 від 26 вересня 2025 року додано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5805938 від 26.09.2025 за ч. 2 ст. 121 КУпАП та відеозапис з БК 470425, 470176.
З відеозапису вбачається, що автобус стоїть на заправній станції, в середині сидять люди. Які заперечували, що даний водій здійснює не регулярні перевезення по маршруту. Водій також це заперечував. 
Вказані докази не можуть бути достатньою підставою для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, не вказано яким чином він здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, де, кому та коли надавав послуги з перевезення.
Матеріали справи також не містять жодних доказів, які б свідчили про систематичність, регулярність та тривалість діяльності особи притягнутої до адміністративної відповідальності, і отримання від такої діяльності прибутку. 
Судді не надано доказів того, що ОСОБА_1  отримав дохід за надання послуг щодо перевезення пасажирів 26 вересня 2025 року.
Протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення натомість захисником надано договір про надання послуг від 01.09.2025 згідно якого ОСОБА_1 зобов`язується надати послуги по збору пасажирів на автозаправній станції «WOG» для очікування автобуса для перевезень. 
Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не доведена допустимими та належними доказами, та з наявних в матеріалах справи доказів не можливо беззаперечно стверджувати про наявність в його складу вказаного правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних, допустимих та достатніх доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суддя дійшла висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 164, 245, 247, 251, 256, 280, 283-285 КУпАП, 55 ГК України, суддя
постановила:
провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбаченеч. 1 ст. 164 КУпАП, щодо  ОСОБА_1  закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва. 

Суддя:         Віра Левко