Справа № 169/32/26
Провадження № 2/169/327/26

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року       селище Турійськ 

Турійський районний суд Волинської області в складі
головуючого Тітівалова Р. К.,
з участю
секретаря судового засідання Веремчук Л. Ю.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турійської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

13 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Турійської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування.
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на частку (пай) у землі Колективного сільськогосподарського підприємства «імені Кірова» на території Боблівської сільської ради Ковельського (колишнього – Турійського) району Волинської області. За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 31 березня 2000 року, яким заповіла земельну частку (пай) позивачу. Вказуючи, що він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті останньої, проте нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право на земельну частку (пай) у землі Колективного сільськогосподарського підприємства «імені Кірова» на території Боблівської сільської ради Ковельського (колишнього – Турійського) району Волинської області, що належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ВЛ №0266902 від 11 липня 2000 року.
У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 05 лютого 2026 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без його участі (а. с. 26).
Представник відповідача Турійської селищної ради у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 29 січня 2026 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а. с. 23).
Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.
Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
За змістом статей 524, 548 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Відповідно до положень статті 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшло право на земельну частку (пай) у землі Колективного сільськогосподарського підприємства «імені Кірова» розміром 2,81 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Боблівської сільської ради Ковельського (колишнього – Турійського) району Волинської області.
Належність вищевказаного права на земельну частку (пай) спадкодавцеві ОСОБА_2 підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) (а. с. 16).
За життя ОСОБА_2 31 березня 2000 року склала заповіт, відповідно до якого належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) ВЛ №0104057 заповіла ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 13).
Інших заповітів ОСОБА_2 не складала, свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 32-34).
Зі змісту довідки Турійської селищної ради Ковельського району Волинської області № 745 від 20 грудня 2021 року видно, ОСОБА_2 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована та постійно проживала одна в селі Бобли Ковельського району Волинської області. В управління та володіння спадковим майном ОСОБА_2 з дня її смерті вступив ОСОБА_1 (а. с. 12)
Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні.
Таким чином позивач є спадкоємцем за заповітом, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_2 і в контексті положень статті 549 Цивільного кодексу УРСР є таким, що прийняв спадщину.
Приватний нотаріус постановою від 03 грудня 2025 року позивачу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, який підтверджує право спадкодавця ОСОБА_2 на земельну частку (пай) та її належність спадкодавцю ОСОБА_2 (а. с. 14).
Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 93/2025 до майна померлої ОСОБА_2 (а. с. 28-47), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , немає.
За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 та правових підстав для визнання за ним права на спадкове майно.
Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 665 гривень 60 копійок; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 665 гривень 60 копійок.
На підставі викладеного, статей 524, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у землі Колективного сільськогосподарського підприємства «імені Кірова» розміром 2,81 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території колишньої Боблівської сільської ради Ковельського (колишнього – Турійського) району Волинської області, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0266902, виданого 11 липня 2000 року Турійською районною державною адміністрацією, 
Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, сплачений відповідно до квитанції АТ «Ощадбанк» № 15 від 13 січня 2026 року на рахунок № UA118999980313191206000003492, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач коштів ГУК у Волинській області/смт Турiйськ/22030101.
Стягнути з Турійської селищної ради в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Турійська селищна рада, адреса місця знаходження: майдан Центральний, 1, селище Турійськ, Ковельський район, Волинська область, код за ЄДРПОУ 04333052.
Представник відповідача: Безсмертний Олексій Миколайович, адреса місця знаходження: майдан Центральний, 1, селище Турійськ, Ковельський район, Волинська область.
Повне рішення складене 09 лютого 2026 року.

Головуючий