ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/426/26 Справа № 186/1244/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Янжула С. А. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2025 року стосовно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130, статтею 124, статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП), 

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік;
- за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;
- за ст.185 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень.
На підставі ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 остаточно накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. 
Згідно з постановою суду першої інстанції, 19 травня 2025 року о 19:30 годині по вул.Шахтарської Слави, 18 в м. Шахтарському, Синельниківського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, шаткою ходою. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Крім того, 19 травня 2025 року о 19:30 годині по вул.Шахтарської Слави, 18 в м.Шахтарському, Синельниківського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 перед початком руху не переконався у безпечності маневру та допустив зіткнення з транспортним засобом, д.р.н. НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.10.1 ПДР України.
Крім того, 19 травня 2025 року приблизно о 19:40 годині, ОСОБА_1 , перебуваючи по вул.Шахтарської Слави, 18 в м.Шахтарському, Синельниківського району, Дніпропетровської області, не виконував законну вимогу працівників поліції, чіплявся за формений одяг, висловлювався грубою лайкою, провокував бійку.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку апеляційного оскарження, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначає, що участі в судовому засіданні не брав, постанова суду прийнята за його відсутності, її копію не отримував, виклики та смс-повідомлення про розгляд справи також не отримував через нестабільний інтернет. Вказує, що є військовослужбовцем та проходить службу в ЗСУ, тому обмежений в можливості оперативно реагувати на судові рішення та подавати процесуальні документи до суду, оскільки здебільшого перебуває у зоні бойових дій. Про винесену постанову дізнався лише 04 грудня 2025 року. Відносно невеликий строк на апеляційне оскарження та неможливість оперативного реагування на судові рішення через перебування на військовій службі є суттєвою перепоною у доступі до правосуддя, а відтак вважає, що такий строк має бути поновлений з метою захисту прав та свобод та реалізації завдань держави, передбачених ст. 3 Конституції України.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, розглянувши її поверхнево, а його висновки про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам. Оскільки він не отримував копію постанови, тому позбавлений можливості викласти в скарзі мотиви своєї незгоди з таким рішенням, які надасть в доповненнях до апеляційної скарги після ознайомлення з матеріалами справи.
Позиції учасників апеляційного процесу. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяв про поважність причини неявки до суду та клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав, доповнення до його апеляційної скарги також не надходили. Захисник Шох К. А. подала до суду заяву, в якій зазначила про припинення повноважень та в подальшому захист ОСОБА_1 нею здійснюватися не буде.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції розглянув апеляційну скаргу без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки останній належним чином повідомлений про час та дату судового засідання в апеляційному суді і не з`явився до суду без поважних причин.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, апеляційний суд доходить висновку, що строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим підлягає поновленню з метою забезпечення права на апеляційне оскарження рішення суду.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що викладене в постанові суду твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 185 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №335712 від 19 травня 2025 року, складеним поліцейським СРПП Сараєвим Л.О., в якому зазначено про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 19 травня 2025 року о 19:30 годині; письмовими поясненнями свідків, протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №335746 від 19 травня 2025 року, складеним поліцейським СРПП Сараєвим Л.О., в якому зазначено про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, 19 травня 2025 року о 19:30 годині; схемою місця ДТП від 19 травня 2025 року, протоколом про адміністративне правопорушення ВАД №409373 від 19 травня 2025 року, складеним поліцейським СРПП Сараєвим Л.О., в якому зазначено про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, 19 травня 2025 року о 19:40 годині; рапортами поліцейського, протоколом адміністративного затримання, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.
Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 19 травня 2025 року, остання 19 травня 2025 року приблизно о 19:05 годин перебувала біля 6-го під`їзду будинку №18 по вул. Шахтарської Слави в м.Шахтарському, та бачила як біля вказаного будинку у дворі рухався автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.р.н. НОМЕР_2 , та під час маневру розвороту здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», д.р.н. НОМЕР_1 , спричинивши обом автомобілям механічні ушкодження. Після цього автомобіль «Mitsubishi Lancer» зупинився, з нього вийшов водій, як пізніше їй стало відомо, це був ОСОБА_1 , та двоє його товаришів. Всі вони не стояли на ногах, бо перебували у стані алкогольного сп`яніння, вели себе зухвало. Через декілька хвилин приїхали працівники поліції та в її пристуності запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи в лікарні, на що він відмовився та разом з ОСОБА_3 почали ображати поліцейських нецензурною лайкою, на зауваження не реагували. ОСОБА_3 хотів схопити поліцейського за форму, але його одразу затримали, а ОСОБА_1 захищав ОСОБА_3 та перешкоджав діяльності поліції, не реагував на неодноразові заклики припинити правопорушення, після чого ОСОБА_1 також було затримано.
Вказані пояснення повністю узгоджуються з наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями, наданими свідком ОСОБА_4 19 травня 2025 року, а також з відомостями, що містяться на відеозаписі.
З долученого відеозапису слідує, як за викликом прибули працівники поліції та в ході спілкування зі свідками події, які вказали на особу, яка перебувала за кермом автомобіля, ними було встановлено особу водія ОСОБА_1 та під час бесіди з ним виявлено в нього ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, проте водій відмовився, мотивуючи це тим, що не перебував за кермом. Йому повідомлено, що на нього буде складено протоколи по ст. ст. 124, 130 КупАП, роз`яснені його права та попереджений про відсторонення від керування транспортним засобом. Також зафіксовано факт злісної непокори законним вимогам поліцейських з боку водія та його товариша, їх зухвала поведінка, в подальшому останні були затримані. 
Отже, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу поліцейського зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За порушення водієм обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР, за таку відмову настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто правові наслідки у виді складення протоколу, оскільки, як вже було зазначено вище, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП охоплює відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння і за такі дії настає адміністративна відповідальність. 
Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення..., що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. 
Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 
Пунктом 10.1 ПДР встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП повністю підтверджуються вказаними вище письмовими поясненнями свідків, схемою місця ДТП від 19 травня 2025 року, на якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування після зіткнення, місце удару, відеозаписом, на якому видно місце розташування транспортних засобів після зіткнення, наявність на них пошкоджень.
Можливість для ОСОБА_1 уникнути даної ДТП визначалась для нього виконанням вимог пункту 10.1 ПДР, оскільки здійснював рух транспортним засобом, не впевнившись в безпечності та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди, а його дії апеляційний суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Відповідальність за статтею 185 КУпАП настає, зокрема за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого видно зухвалу поведінку ОСОБА_1 , висловлення грубою лайкою, невиконанням законної вимоги працівників поліції, що призвело до його затримання, протоколом про адміністративне затримання АПЗ18 №055904 від 19 травня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 19 травня 2025 року о 20:05 годині був затриманий з метою припинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та складання протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом поліцейського.
Зазначені вище докази є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх сукупність і узгодженість, є достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.
Отже, апеляційний суд доходить висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на належних, достовірних та достатніх доказах та відповідно про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 185 КУпАП. 
При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи. 
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а відтак постанову місцевого суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк апеляційного провадження постанови Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2025 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2025 року стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130, статтею 124, статтею 185 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          О. П. Піскун