Справа № 296/12496/25
2/296/931/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

30 січня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі: головуючого судді – Рожкової О.С. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ 
1. 31.10.2025 ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила: стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 41 207,94 грн. 
2.Позов обґрунтовувався тим, що сторони є батьками неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29.11.2024 з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини. Позивачка зазначала, що нею було понесено витрати, пов`язані із забезпеченням потреб дитини у зв`язку з особливими обставинами, зокрема: придбання ноутбука для навчання дитини під час дистанційного навчання, витрати на медичні обстеження та лікування дитини (офтальмологічні процедури, стоматологічні послуги, ортодонтичне лікування), витрати на придбання вітамінних комплексів та крапель, а також витрати на оформлення закордонного паспорта для дитини. На думку позивачки, такі витрати були необхідними для забезпечення належних умов розвитку, навчання та охорони здоров`я дитини, а відповідач не брав у них участі. 
3. Посилаючись на те, що зазначені витрати викликані особливими обставинами та мають характер додаткових витрат на дитину у розумінні статті 185 Сімейного кодексу України, позивачка просила суд визначити участь відповідача у таких витратах та стягнути з нього 50% понесених нею витрат у заявленому розмірі.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 
4. 04.11.2025 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі № 296/12496/25 та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
5. 03.12.2025 відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти її задоволення, зазначивши про відсутність підстав для стягнення додаткових витрат у заявленому розмірі та посилаючись на необґрунтованість і недоведеність витрат, які позивач просить компенсувати. Відповідач у відзиві визнав обставини щодо наявності у сторін спільної неповнолітньої дитини та стягнення з нього аліментів, однак заперечив проти віднесення заявлених позивачем витрат до додаткових, вказуючи, що вони не підтверджують наявності «особливих обставин» у розумінні статті 185 Сімейного кодексу України та з огляду на викладене, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
6. 04.12.2025 позивачка ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, у якій не погодилась із доводами відповідача та зазначила, що викладені у відзиві твердження ґрунтуються на припущеннях, є неповними або викривленими, не підтверджені належними та допустимими доказами, а також суперечать поданим нею медичним документам і фінансовим доказам понесених витрат. Вказала, що усі заявлені витрати мають прямий зв`язок із забезпеченням інтересів та потреб дитини, її навчанням, лікуванням, профілактикою погіршення стану здоров`я та належними умовами розвитку. На підтвердження цього послалась на долучені до позову медичні висновки, чеки, квитанції, банківські документи та інші первинні підтвердження здійснених витрат. 
7. Окремо позивачка заперечила доводи відповідача щодо недоцільності окремих витрат та навела пояснення щодо кожного із заявлених напрямів витрат, зокрема: щодо придбання ноутбука — зазначила, що він є об`єктивно необхідним для навчання дитини (виконання завдань у цифровому вигляді, участь у дистанційних уроках, користування освітніми платформами та електронними матеріалами), а твердження про «неідентифікований платіж» є неправильним, оскільки оплату здійснено її банківською карткою, що підтверджується первинними документами та квитанцією з банківського застосунку; також позивачка вказала, що отримані аліменти на момент купівлі ноутбука фактично включали частину погашення попередньої заборгованості і не свідчили про її «надмірні фінансові можливості»; щодо оформлення закордонного паспорта дитині — наголосила, що оформлення паспорта викликане воєнним станом та необхідністю забезпечення безпеки дитини, можливості евакуації, отримання допомоги за кордоном, а також реалізації основних прав дитини, а тому така витрата, на її думку, є виправданою та повинна компенсуватися другим з батьків; щодо витрат на лікування та медичний супровід (ортопед, ендокринолог, ортодонт, офтальмолог, а також апаратне і фізіотерапевтичне лікування) — зазначила, що ці витрати здійснені відповідно до медичних рекомендацій та спрямовані на збереження здоров`я дитини, а твердження відповідача про «відсутність призначень» або «рекомендаційний характер» висновків є юридично і медично необґрунтованими, оскільки медичні документи містять діагноз та конкретні призначення. 
8. 11.12.2025 представник відповідача подала до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких послалася на порушення позивачкою вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України щодо направлення копії відповіді на відзив та доданих до неї доказів іншій стороні. Зазначала, що позивачка направила документи за місцем роботи (проходження служби) відповідача, а не за його адресою реєстрації чи листування, у зв`язку з чим просила залишити відповідь на відзив без розгляду та не брати до уваги додані докази. 
9. 15.12.2025 позивачка подала до суду заперечення на наведені доводи, вказавши, що ЦПК України не містить заборони направляти процесуальні документи за місцем фактичного перебування особи, а направлення відповіді на відзив за місцем проходження служби відповідача було здійснено з метою належного повідомлення та реалізації ним процесуальних прав. Позивачка також зазначила, що відповідач був належним чином обізнаний про розгляд справи, скористався правовою допомогою та подав відзив, а тому твердження про порушення його прав є безпідставними. Наголосила, що копії доказів та процесуальних документів були направлені відповідачу завчасно, а підстави для їх неприйняття відповідно до ч. 9 ст. 83 та ч. 9 ст. 183 ЦПК України відсутні, оскільки суд може не брати до уваги докази лише у разі відсутності підтвердження їх надсилання іншому учаснику справи, чого у даному випадку не встановлено. 
10. 09.12.2025 ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи №296/12496/25 з повідомленням сторін.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
11. ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 03.08.2012 (а.с. 9).
12. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29.11.2024 у справі № 296/10180/24 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10–12).
13. З фіскального чеку ТОВ «Приватінвест», магазин «BRAIN», вбачається, що 13.03.2025 позивачкою придбано ноутбук ASUS Vivobook 16X вартістю 26 999,00 грн (а.с. 13), а також зі скріншотів з додатку АТ КБ «ПриватБанк» вбачається здійснення оплати на рахунок «Brain» на суму 26 999,00 грн (а.с. 80).
14. Із консультаційного висновку спеціаліста ТОВ «Ексімер-Київ» (медкарта № 2021.029035) від 10.12.2024 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на офтальмологічному обстеженні, за результатами якого встановлено діагноз: міопія слабкого ступеня OU та надано рекомендації щодо подальшого лікування і спостереження (а.с. 14–15).
15. Згідно з товарним чеком № 42621 від 08.08.2025, позивачкою понесено витрати на придбання комплексної програми «Амбліокор» на суму 2 500,00 грн (а.с. 16).
16. З медичних записів-призначень лікаря-офтальмолога від 21.07.2025, 31.03.2025, 15.08.2025 та 21.08.2025 рекомендовано прийом препаратів «Оптикс» та «вітаміни очні — 1 раз в день 1 міс.» (а.с. 17–18).
17. З копій фіскальних чеків з аптек вбачається здійснення позивачкою витрат, пов`язаних із придбанням вітамінів та очних крапель на суми: 548,90 грн, 493,61 грн, 484,40 грн, 543,20 грн, 559,50 грн, 295,08 грн, 2260,90 грн, 1 139,02 грн, а саме: (605,00–90,74)=514,26 грн та (735,00–110,24)=624,76 грн, 373,20 грн, 1388,00 грн, загалом на суму 8 085,81 грн (а.с. 19–20, 83). 
18. У записах медичної карти ортодонтичного пацієнта № 63 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , містяться дані ортодонтичного огляду, відомості щодо призначеного лікування брекет-системою, а також зазначення діагнозу: сагітальний тип прикусу (а.с. 21–23).
19. З наданих фіскальних чеків вбачається здійснення позивачкою витрат, пов`язаних із придбанням ортодонтичних виробів/послуг: 18 500,00 грн – ортодонтичний комплект, 19 300,00 грн – заміна лігатур, ортодонтична дуга, ортодонтична щітка, лікування брекет-системою, 2 900,00 грн – ортодонтичні послуги, всього на суму 40 700,00 грн (а.с. 24).
20. Із заяви-приєднання № 11364528 та акту виконаних робіт від 17.04.2025 вбачається звернення позивачки щодо оформлення паспортних документів на ім`я ОСОБА_3 та здійснення витрат у розмірі 650,00 грн, а також з квитанцій про зареєстроване платіжне доручення № 412564501 та № 412564502 вбачається здійснення позивачкою витрат у розмірі 650,00 грн та 1 042,00 грн, усього 1 692,00 грн (а.с. 25–26).
21. З фіскального чеку медичного центру ТОВ «ЗД Медікал» від 25.04.2025 вбачається здійснення позивачкою витрат на проведення МРТ на суму 500,00 грн (а.с. 34).
22. З копії листа Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 01.12.2025 № 10703/20.4-20/5742 вбачається, що на примусовому виконанні у вказаному відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 76820260 з виконання виконавчого листа № 296/9363/24, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 29.11.2024, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.10.2024 і до повноліття дитини, а також про перерахування на рахунок стягувачки ОСОБА_1 коштів у таких розмірах: лютий 2025 року – 18857,54 грн, березень 2025 року – 19172,54 грн, квітень 2025 року – 19358,87 грн, травень 2025 року – 5015,00 грн, червень 2025 року – 21783,37 грн, липень 2025 року – 9450,83 грн, серпень 2025 року – 9483,64 грн, вересень 2025 року – 9889,95 грн, жовтень 2025 року – 9619,08 грн, листопад 2025 року – 9619,08 грн (а.с. 59, зворот).

IV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
23. Відповідно до частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
24. Згідно з частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
25. Відповідно до частини першої статті 185 Сімейного кодексу України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той із батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
26. Згідно з частиною другою статті 185 Сімейного кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ
27. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо участі відповідача у додаткових витратах на утримання спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
28. Суд враховує, що у даній справі позивачка просить стягнути з відповідача 50% понесених нею витрат, які, на її переконання, мають характер додаткових та зумовлені особливими обставинами, тоді як відповідач заперечує проти такого стягнення, вказуючи на необґрунтованість заявленого розміру, відсутність ознак «особливих обставин» та те, що частина витрат фактично є звичайними витратами на утримання дитини, які охоплюються аліментами.
29. Вирішуючи спір, суд виходить із того, що статтею 185 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок обох батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, якщо такі витрати викликані особливими обставинами, зокрема пов`язані з розвитком здібностей дитини, її лікуванням чи необхідністю забезпечення охорони здоров`я. Розмір участі другого з батьків визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
30. Водночас, не всі витрати, понесені одним із батьків на дитину, автоматично є «додатковими витратами» у розумінні статті 185 Сімейного кодексу України, а тому заявлений розмір підлягає оцінці з точки зору необхідності таких витрат, їх зв`язку з потребами дитини та особливими обставинами, а також їх розумності.
31. Суд також враховує, що у поданих письмових заявах сторони надали протилежні оцінки одних і тих самих витрат, у зв`язку з чим суд, керуючись приписами статті 185 Сімейного кодексу України, визначає, які саме з витрат мають характер додаткових та підлягають розподілу між батьками.
32. Судом встановлено, що позивачкою документально підтверджено здійснення витрат, пов`язаних із лікуванням та медичними послугами (у тому числі офтальмологічного напряму), ортодонтичним лікуванням, а також придбанням медичних препаратів, які здійснювались відповідно до медичних рекомендацій та були спрямовані на лікування та збереження здоров`я дитини.
33. Крім того, ортодонтичне лікування, включно з лікуванням брекет-системою, мало тривалий характер, передбачало регулярне медичне спостереження та використання ортодонтичних конструкцій і матеріалів, а тому такі витрати за своєю природою є витратами, викликаними особливими обставинами, пов`язаними зі станом здоров`я дитини та необхідністю лікування, у зв`язку з чим доводи відповідача в цій частині є безпідставними. 
34. Разом з тим, суд враховує заперечення відповідача щодо належності окремих доказів та вважає, що аптечний чек на очні краплі на суму 710,00 грн (з урахуванням повернення 161,10 грн) є неналежним доказом, оскільки не містить обов`язкових реквізитів, зокрема назви аптеки, дати видачі, загальної суми та найменування препарату, у зв`язку з чим витрати на суму (710,00 грн – 161,10 грн) = 548,90 грн не підлягають врахуванню.
35. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 50 % додаткових витрат, підтверджених належними доказами, а саме: 2 500,00 грн + (8 085,81 грн – 548,90 грн) + 40 700,00 грн + 500,00 грн = 51 236,91 грн, половина від яких становить 25 618,46 грн.

Щодо витрат на оформлення паспортних документів
36. Оцінюючи заявлені позивачкою витрати на оформлення паспортних документів дитини, суд виходить із того, що такі витрати за загальним правилом належать до витрат на утримання дитини та покриваються аліментами, якщо інше не зумовлено особливими обставинами у розумінні статті 185 Сімейного кодексу України.
37. Виняток можливий лише у разі, якщо оформлення паспорта здійснюється для конкретної мети, яка підпадає під «особливі обставини», наприклад: поїздка дитини на лікування або реабілітацію за кордон, участь у міжнародних змаганнях чи конкурсах (розвиток здібностей), навчання у закордонному закладі.
38. У даній справі позивачкою не доведено, що оформлення паспортних документів дитини здійснювалось саме з метою, яка відповідала б «особливим обставинам» у розумінні статті 185 Сімейного кодексу України. За таких обставин підстави для віднесення зазначених витрат до додаткових відсутні, у зв`язку з чим у цій частині позову слід відмовити.

Щодо витрат на придбання ноутбука
39. Судом перевірено доводи позивачки про те, що у березні 2025 року нею було придбано ноутбук для забезпечення навчання дитини, оскільки дитина навчається у 8 класі та, зі слів позивачки, регулярно використовує цифрові засоби для виконання завдань, роботи з онлайн-платформами, підготовки проєктів, презентацій, а також для участі в дистанційному навчанні у періоди хвороби дитини, організаційних змін у школі, аварійних відключень та інших обставин.
40. Оцінюючи зазначені твердження, суд виходить з того, що відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України додатковими витратами на дитину є витрати, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а не будь-які витрати, пов`язані із загальними потребами повсякденного утримання.
41. Суд зазначає, що навчання дитини в закладі загальної середньої освіти, використання електронних ресурсів, цифрових навчальних матеріалів та комунікація з учителями є звичайними складовими освітнього процесу в сучасних умовах та самі по собі не свідчать про наявність особливих обставин у розумінні статті 185 СК України.
42. Крім того, позивачка посилається на необхідність ноутбука у зв`язку із переходом навчального процесу до дистанційної форми. Однак на підтвердження таких обставин позивачкою не надано належних та допустимих доказів, зокрема документів навчального закладу щодо запровадження дистанційного навчання, повідомлень адміністрації школи, розкладу онлайн-занять, офіційних вимог щодо обов`язкової наявності в учня персонального пристрою для навчання, або інших доказів, які б об`єктивно підтверджували необхідність придбання ноутбука саме у заявлений період і саме у відповідному обсязі.
43. При цьому суд бере до уваги, що наявність розрахункових документів підтверджує факт придбання та оплати ноутбука, однак не підтверджує, що зазначені витрати є додатковими витратами на дитину в розумінні статті 185 СК України, тобто такими, що зумовлені особливими обставинами та підлягають розподілу між батьками за рішенням суду.
44. За таких обставин суд доходить висновку, що витрати на придбання ноутбука мають характер витрат, пов`язаних із загальним забезпеченням потреб дитини, які охоплюються обов`язком батьків утримувати дитину та за загальним правилом покриваються аліментами, а тому підстави для їх стягнення у порядку статті 185 СК України відсутні. У зв`язку з наведеним, у цій частині позову слід відмовити.
45. За встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 половини від підтверджених додаткових витрат на неповнолітню доньку, а саме: (2 500,00 грн – комплексна програма «Амбліокор») + (8 085,81 грн – витрати на придбання вітамінів, за винятком 548,90 грн на очні краплі, які не враховуються судом оскільки неналежно підтверджені) + (40 700,00 грн – витрати, пов`язані з ортодонтичним лікуванням дитини) + (500,00 грн – проведення МРТ) = 51 236,91 грн / 2.
46. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 25 618,46 грн додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_3 , у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
47. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
48. За правилами пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі, зокрема, у справах про оплату додаткових витрат на дитину.
49. Оскільки за наслідком розгляду справи позов задоволено частково, однак позивач у силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі, передбаченому підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону "Про судовий збір", що станом на дату подання позовної заяви до суду становить 1211,20 грн.
Керуючись статтями 19, 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25 618 (двадцять п`ять тисяч шістсот вісімнадцять) гривень 46 копійок.

3. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду через шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
зареєстроване місце проживання за адресою:
АДРЕСА_1 ,
РНОКПП НОМЕР_2 

Відповідач:
ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
зареєстроване місце проживання за адресою:
АДРЕСА_1 ,
РНОКПП НОМЕР_3 

Головуючий суддя Олена РОЖКОВА