Справа № 202/9634/25
Провадження № 2/202/1174/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі судді Михальченко А.О., 
секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 202/9634/25

за позовом

ОСОБА_1 

до 

Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур 
Дніпровської міської ради

про усунення перешкод у розпорядженні власністю шляхом зобов`язання зняти з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю, –

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.10.2025 адвокат Мазур Оксана Анатоліївна, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з вказаним позовом, який згодом уточнила та мотивувала тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2021 року, яке набрало законної сили 10.08.2021.
Попередніми власниками квартири були - її дідусь ОСОБА_2 , її бабуся ОСОБА_3 , її батько ОСОБА_4 та її дядька (рідний брат батька) ОСОБА_5 .
Згодом, у зв`язку зі смертю дідуся та бабусі, її батько з дядьком виписали їх з квартири, яку свою часу успадкували після їх смерті та зняли з реєстраційного обліку. Батька, позивач також виписала з успадкованої квартири, знявши з реєстраційного обліку надавши свідоцтво про його смерть.
Зареєстрованим в квартирі залишається лише дядько ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
15.12.2025 позивач звернулась до відповідача з заявою про зняття дядька з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю. 
Листом Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 22.12.2025 року роз`яснено, що зняття особи з реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі рішення суду, яке набрало законної сили та при особистому відвідуванні органу реєстрації з наданням відповідних документів або на підставі повідомлення територіального органу або підрозділу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб, про смерть особи із зазначенням відповідних реквізитів паспортного документа померлої особи, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого у встановленому порядку. 
Таким чином, в позасудовому порядку вирішити питання щодо зняття померлого з реєстрації місця проживання для позивачки не є можливим, оскільки у неї нема свідоцтва про смерть дядька.
Враховуючи викладене просила суд зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку зі смертю.

08.10.2025 Індустріальним районним судом міста Дніпра справа прийнята до спрощеного позовного провадження. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.
Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.

08.10.2025 судом витребувана копія актового запису про смерть та інформація про зареєстрованих осіб.
10.11.2025 до суду надійшла копія актового запису про смерть.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, натомість в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлені шляхом доставки судових повісток до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд». Будь-яких заяв до суду не подали. 

Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу без учасників справи, оскільки про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином (отримання судових повісток в підсистемі «Електронний суд»).

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2021 року, яке набрало законної сили 10.08.2021, що підтверджено його копією.
Право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.07.2025, що підтверджено витягом від 24.09.2025 №444909732.
З відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Управління у сфері державної реєстрації відділу обліку проживання фізичних осіб №14/5-1619 випливає, що у належній ОСОБА_1 квартирі з 25.02.1985 зареєстрований ОСОБА_5 , який був попереднім співвласником квартири, але ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер, що підтверджено актовим записом про смерть №1099 від 22.10.2028 складеним Індустріальним районним у місті Дніпрі ВДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області.
15.12.2025 позивач, через свого представника, звернулась до відповідача з заявою про зняття ОСОБА_5 з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю. 
Однак, листом Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 22.12.2025 року роз`яснено, що зняття особи з реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі рішення суду, яке набрало законної сили та при особистому відвідуванні органу реєстрації з наданням відповідних документів або на підставі повідомлення територіального органу або підрозділу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб, про смерть особи із зазначенням відповідних реквізитів паспортного документа померлої особи, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого у встановленому порядку. 

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Правова позиція Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) відповідно до пункту 1 статті 8 Конвенції передбачає кожній особі гарантії, крім інших прав, право на повагу до її житла. 
У статті 317 ЦК України регламентовано, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Згідно з частиною першою статті 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
У статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Дійсна сутність позовних вимог, має оцінюватись судом виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.
У всякому разі власник не має змоги у повному обсязі здійснювати свої правомочності через те, що у належній їй квартирі зареєстрована померла особа, що створює перешкоди у розпорядженні власністю.
Відносини щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, а також їх оскарження в адміністративному порядку регулюються Законом України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, визначених ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX від 05.11.2021.
Орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі заяви власника (співвласників) житла, інших осіб про смерть особи (ст. 24 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX від 05.11.2021 (в редакції станом на 15.11.2024).
Згідно з частинами першою, другою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Повертаючись до обставин цієї справи суд зазначає, що смерть ОСОБА_5 підтверджена копією актового запису про смерть, яка витребувана судом, ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_6 , зверталася до відповідача з заявою про зняття померлого з реєстраційного обліку, але отримала лист-відмову, оскільки не змогла надати оригінал свідоцтва про смерть. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1 не має вказаного свідоцтва, оскільки є племінницею померлого та не має права на його отримання в органах ДРАЦС. 
Таким чином, ОСОБА_1 вичерпала позасудові засоби захисту свого права власності і це стало підставою звернення до суду з вказаним позовом, а відтак суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки для ОСОБА_1 існують перешкоди у розпорядженні власністю, які суд вважає необхідним усунути шляхом зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку зі смертю.

Керуючись ст.ст.10, 17, 18, 263, 265, 273, 351, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у розпорядженні власністю шляхом зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 . 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суддя склала 23.01.2026.

Суддя       АНАСТАСІЯ МИХАЛЬЧЕНКО