ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/947/26 Справа № 202/8318/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:    головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
суддів - Свистунової О.В., Пищиди М.М., 
за участю секретаря - Триполець В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про визнання правочину недійсним, стягнення сплаченої комісії та моральної шкоди 
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна») 
на рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 серпня 2025 року,- 

В С Т А Н О В И В: 

01 липня 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 06.07.2021 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4423137 в електронній формі, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 15 000 грн зі строком надання кредиту 30 днів, із застосуванням зниженої % ставки у розмірі 0,95 % та з можливість пролонгації дії договору, передбаченої розділом 4 Договору, і стандартною% ставкою - 1,90 % в день, а ОСОБА_1 зобов`язувалася повернути кредит та внести плату за кредитом з урахування черговості погашення заборгованості. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі. Відповідач частково здійснювала оплату за відсотками, передбачену умовами договору та здійснювала пролонгацію строку дії договору, на 90 календарних днів, після чого зобов`язання перестала виконувати. За договором факторингу №25-05/2022 від 25.05.2022, укладеним між ТОВ «АВЕНЕТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», за яким до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 49 200 грн, яка складається: 15 000 грн - тіло кредиту; 34 200 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Крім того, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» просив суд також стягнути з ОСОБА_1 на свою користь інфляційні втрати за період з січня 2022 по 23.02.2022 року у сумі 1 289, 29 грн та 3% річних з 28.12.2021 по 23.02.2022 у сумі 230, 29 грн. (том 1 а.с.1-16).

31.08.2024 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подала до суду з зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про визнання правочину недійсним, стягнення сплаченої комісії та моральної шкоди. В обґрунтування позовної заяви зазначала, що при укладенні договору не встановлено попередньою заявою або будь-яким іншим документом (офертою), ні відсоткову ставку, ні період користування кредитом, ані комісії чи санкцій. Тобто, сторони не досягли істотних умов кредитного договору. ОСОБА_1 , як споживачу, не була надана в належній і зрозумілій формі вся необхідна інформація про кредит, в тому числі, розрахунок загальної вартості кредиту та всіх супутніх послуг. Кредитодавець був зобов`язаний отримати від споживача письмове підтвердження про ознайомлення з усією інформацією. У Паспорті споживчого кредиту у загальній вартості кредиту для споживача окрім тіла кредиту та відсотків, вказуються також комісії та інші платежі, щодо яких сторона первісного Позивача не надала жодних документів, а саме розмір таких сум та яким чином вони нараховуються. Проте, обов`язок зі сплати комісії суперечить статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", тому просить суд визнати вказану умову недійсною з моменту укладення договору. Наявність такої умови в Паспорті споживчого кредиту є незаконною та дискредитує всі інші докази та пояснення, надані товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». Паспортом споживчого кредиту або договором про надання споживчого кредиту не визначено в чому полягає надання банком послуг позивачу за комісію та яка природа цих послуг. Не визначено це і в інших документах по справі. В первісній позовній заяві позивач жодним чином не вказав, в чому полягає надання послуг за комісію. Відповідно до п.3.6. Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит №49 від 08.06.2017р., банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власнику користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо). Наголошувала, що здійснення споживачем переказу платежів з метою погашення кредиту є дією на користь банку, а відтак не може вважатися послугою в розумінні ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим встановлення банком сплати комісії за дані операції суперечить ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Враховуючи те, що ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо встановлено нікчемність умов кредитного договору, просила суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину. Неправомірними діями товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»» ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яка виразилась в моральних та душевних стражданнях і переживаннях, порушенні душевної рівноваги, у емоційному стресі, негативних емоціях, у зв`язку із тим, що вона була ображена та принижена, примушена виправдовуватись перед судом. Також через судовий процес було порушено звичний та розмірений спосіб життя ОСОБА_1 , виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання свого власного дорогоцінного часу для вирішення проблем, пов`язаних з усуненням наслідків подання банком позовної заяви, обставин та доказів, які вводять суд в оману. Просила суд визнати умови Паспорту споживчого кредиту до Договору про надання споживчого кредиту від 06.07.2021, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 щодо обов`язку позичальника сплачувати комісії та інші платежі - недійсними; визнати договір про надання споживчого кредиту № 4423137 від 06.07.2021, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 - недійсним; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» на користь ОСОБА_1 , суму сплаченої комісії за нікчемними умовами Паспорту споживчого кредиту до Договору про надання споживчого кредиту від 06.07.2021 р, в розмірі згідно до наданого ТОВ «Авентус Україна» розрахунку; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»» моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. (том 1 а.с. а.с.55-63,102-112).

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 серпня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором від 06.07.2021 року в сумі 11 722, 50 грн., інфляційні втрати в сумі 342, 38 грн., три відсотки річних в сумі 52,03 грн., а всього 12 120, 76 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судовий збір в сумі 578, 71 грн.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про визнання правочину недійсним, стягнення сплаченої комісії та моральної шкоди - відмовлено (том 1 а.с.251-262).

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 серпня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (том 2 а.с.1-10).

Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
Реєстраційні дії щодо зміни найменування Товариства проведені державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник І.В. 10.12.2024 року, що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №1000681070010062201 від 10.12.2024 року.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апелянт фактично оскаржує рішення суду в частині відмовлених позовних вимог, апеляційний суд перевіряє його законність та обґрунтованість саме в цих межах. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом - не перевіряється.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного. 

Судом 1 інстанції було встановлено, що ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» зареєстровані в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як юридична особа, та є фінансовими установами, що надають фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.
06.07.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4423137 про надання споживчого кредиту. Зазначений Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents.
Згідно з умовами Кредитного договору, сума кредиту складає 15 000 грн., строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 05.08.2021 року. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього Договору.
Згідно довідки ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» про перерахування коштів ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 15 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .
Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 , на яку 06.07.2021року здійснено переказ коштів на суму 15 000,00 UAН.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 15 000 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .
З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 29.08.2021 року здійснила оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 7 980 грн.
Відповідно до п.1.5.1. Кредитного договору знижена процентна ставка 1,90 % в день застосовується відповідно до умов визначених в п.1.4 Договору.
Відповідно до п.1.5.2. Договору, знижена процентна ставка 0,95% в день та застосовується, якщо споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 договору, або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору,а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для Споживача лише як для учасника Програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Якщо Споживач є учасником Програми лояльності - розмір зниженої процентної ставки зазначений в Договорі має значення, що є меншим за розмір стандартної процентної ставки, зазначеної в Договорі. Якщо Споживач не є учасником Програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру стандартної процентної ставки, у зв`язку з чим цей підпункт Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для Споживача.
Відповідно до п.1.7. (1.7.1, 1.7.2) орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079,41% річних; за зниженою ставкою 2013,43% річних.
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою - 23 550, 00 грн., за зниженою ставкою - 19 275,00 грн. (п.1.8 договору).
У пункті 2.1 вказаного вище договору погоджено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки и № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.
Згідно з п.4.3.1 Кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору.
Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), який 06.07.2021 підписано між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором C439119.
Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 30 днів зі стандартною процентною ставкою 1,90 % в день, про що 29.08.2021 було повідомлено відповідача на номер його мобільного телефону НОМЕР_2 .
Також, листом від 29.09.2021 року ТОВ «Авентус Україна» було повідомлено ОСОБА_1 щодо заборгованості за кредитним договором та продовження строку кредиту.
Згідно Договору факторингу №25-05/2022 від 25.05.2022 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як факторингом, згідно з умовами якого до ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором, що підтверджується Витягом з Реєстру боржників до Договору Факторингу; платіжними інструкціями про сплату ТОВ ФК «Фінтраст Україна» за відступлення прав вимоги згідно договору №25-05/2022 від 25.05.22 року; витягом з реєстру Боржників від 25.05.2022 року.
Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило ОСОБА_1 шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 
Згідно розрахунку станом на 24.05.2022 року заборгованість за кредитним договором №4423137 від 06.07.2021 року складає 49 200 грн., а саме: сума кредиту 15 000 грн., сума процентів за користування кредитом 34 200 грн.
Таким чином встановлено, що перед відповідачем виконані обов`язки за договором про надання споживчого кредиту від 06.07.2021, в той час відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи він має заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке є правонаступником кредитодавця.

Задовольняючи частково первісний позов суд 1 інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, однак не доведено факту продовження строку кредитування понад 30 днів, який було визначено у пункті 1.4 кредитного договору від 06.07.2021 року. У зв`язку із чим дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування відсотків за користування кредитом за межами строку кредитування у період з 06.08.2021 року по 24.05.2022 року (згідно розрахунку заборгованості). Отже, обґрунтований розмір заборгованості за кредитним договором від 06.07.2021 року становить 23 550 грн., а саме : тіло кредиту - 15 000 грн., відсотки за користування кредитом - 8 550 грн. З урахуванням часткового погашення заборгованості відповідачем у розмірі 11827,50 грн., до стягненню підлягає 11 722, 50 грн. 

Із вказаним висновком суду 1 інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на наступне. 

Як вбачається із матеріалів справи, що згідно умов договору № 4423137, строк договору - 30 днів, дата надання позики - 06.07.2021 року.
Таким чином, строк кредитування сплив 05.08.2021 року.

Відповідно до п. 3.1 договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації),виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".
За положеннями пункту 4.2.2 договору пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем.Якщо Споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, Споживач зобов`язаний повідомити про це Товариство в один із способів, наведених у цьому договорі.
Пунктом 4.2.3 вказаного вище договору погоджено, що товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) Споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в Договорі.

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору від 06.07.2021 матеріали справи не містять, оскільки така пролонгація за умовами договору мала здійснюватися шляхом акцептування позикодавцем пропозиції (оферти) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про продовження нового строку кредиту (із зазначенням нової дати повернення). 

Судом 1 інстанції вірно не взято до уваги посилання позивача на те, що ОСОБА_1 було повідомлено про пролонгацію кредитного договору та на підтвердження надав повідомлення, відправлене на номер мобільного телефону відповідача, оскільки зазначене повідомлення не має погодження пропозиції про продовження нового строку кредиту із зазначенням нової дати повернення кредиту.

Частиною восьмою статті 18 Закону України Про захист прав споживачів установлено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. 

Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту.
Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 .

До того ж, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений Договором, чи законом.

Тому, у позикодавця виникло право нарахування процентів за Договором тільки у межах строку його дії - до 05.08.2021 року.
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до з статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вище викладене колегія суддів погоджується із висновком суду 1 інстанції про недоведеність позивачем за первинним позовом факту продовження строку кредитування понад 30 днів, який було визначено у пункті 1.4 кредитного договору від 06.07.2021 року. У зв`язку із чим стягненою підлягають відсотки тільки в межах строку дії договору, тобто за 30 днів, починаючи з 06 липня 2021 року по 05 серпня 2021 року

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в оскарженій частині відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід в оскарженій частині залишити без змін.

Крім того, апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене в оскарженій частині без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

У Х В А Л И В: 

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» - залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 серпня 2025 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2026 року.

Судді: