ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 681/947/25
Провадження № 22-ц/820/250/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Спірідонової Т. В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А. М., 
розглянув у порядку частини 1 статті 369 ЦПК України цивільну справу 681/947/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року, у складі судді Горщара А.Г.,у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив:

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
У липні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №4309990 від 19.04.2021 у розмірі 26275,43 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 19.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4309990, який відповідач підписав шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач умов кредитного договору не виконав, тому утворилася заборгованість в розмірі 26275,43 грн, з яких: 5389 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 19366,43 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1520 грн - прострочена заборгованість за комісією. 
29 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» (кредитор) та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (новий кредитор) уклали договір про відступлення права вимоги №76-МЛ, за яким ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 439990 від 19.04.2021 на загальну суму 26275,43 грн.
Крім того, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн, які просив стягнути на його користь з відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №4309990 від 19 квітня 2021 року, яка складається з: 5389 грн - заборгованість за тілом кредиту; 19366,43 грн - заборгованість за відсотками; 1520 грн - заборгованість за комісією, а всього 26275,43 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та 4000 грн витрат на правничу допомогу. 
Суд першої інстанції виходив з того, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач отримавши кошти, своїх зобов`язань за договором не виконав та не сплатив кошти для погашення заборгованості за кредитом в повному розмірі в обумовлений договором строк, який був пролонгований. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним в загальному розмірі 10816,02 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 5389,00 грн, заборгованість за процентами - 3907,02 грн, заборгованість за комісійною винагородою - 1520 грн, судовий збір у розмірі 1081,62 грн та витрати на правничу допомогу - 997,05 грн. У решті позовних вимог відмовити.

Узагальнення доводів апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто заборгованість по відсотках в заявленому позивачем розмірі, при цьому судом не враховано право нараховувати заборгованість в межах строку кредитування, а саме з 19.04.2021 по 18.05.2021. Відповідач визнає частину заборгованості, нараховану в межах строку кредитування, зокрема вважає, що заборгованість по тілу позики становить 5389 грн, заборгованість по комісії - 1520 грн та заборгованість по процентах на залишок тіла позики в межах строку кредитування - 3907,02 грн. При цьому, апелянт не погоджується із розміром заявленої заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 19366,43 грн.
Апелянт зазначає, що умовами кредитного договору розмір кредиту становить 8000 грн, який надано апелянту на 29 календарних днів з 19.04.2021 по 18.05.2021. До закінчення строку погашення позики він звернувся 17.05.2021 до позикодавця через засоби електронного зв`язку із заявою на продовження строку погашення заборгованості за тілом позики, за що сплатив комісію 05.07.2021 року. На дану заяву позикодавець рішення не прийняв, додаткової угоди на продовження строку кредитування не уклав. Тому, звертаючись із вимогою про стягнення з відповідача процентів, нарахованих за межами 29 днів кредитування, позивач помилково вважав, що договір позики пролонгований. Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза межами визначеного терміну кредитного договору суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. Позивач не заявляв вимоги про застосування судом ч. 2 ст. 625 ЦК України, а тому на момент ухвалення рішення були відсутні правові підстави для стягнення з відповідача поза межами строку дії договору позики, а саме з 19.05.2021 року, процентів за кожен день користування позикою.

Процесуальні дії апеляційного суду
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05 грудня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.
Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 17 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.
Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду усправах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень статті 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотивувальна частина
Встановлені фактичні обставини справи 
Встановлено, що 19 квітня 2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 4309990 (далі - Договір), який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором F56469, що був надісланий позичальнику на номер телефону НОМЕР_1 .
За умовами договору про споживчий кредит № 4309990 від 19.04.2021 сума (загальний розмір) кредиту становить 8000 грн, які надаються строком на 29 днів з 19.04.2021 (строк кредитування) з терміном (дата) повернення кредиту і сплати комісії за його надання кредиту та процентів за користування кредитом - 18.05.2021 (п.п.1.2., 1.3., 1.4. договору). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1.).
Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 7320,00 грн в грошовому виразі та - 64.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтована реальна річна процентна ставка) і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 15320,00 грн (п.1.5 договору).
Відповідно до п.1.5.1. кредитного договору комісія за надання кредиту: 1520 грн, яка нараховується з ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово.
Проценти за користування кредитом: 5800,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2., 2.3 цього Договору (пункти 1.5.2., 1.6., 1.7.)
Відповідно до пункту 3.3.2. позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни, передбачені п.п.1.1.-1.6. та п.2.4. цього договору.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 8 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку, що підтверджується платіжним дорученням № 44212284 від 19.04.2021 та не оспорюється сторонами (а.с.13).
Згідно з відомостями про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4309990 від 19.04.2021 на ім`я ОСОБА_1 заборгованість відповідача за вказаним договором не погашена, позичальник неодноразово продовжував строк користування кредитом відповідно до п.2.3.1.1. договору, сплачуючи комісію за пролонгацію та частку заборгованості за кредитом. У подальшому кредитодавець нараховував проценти за користування кредитом відповідно до умов п.2.3.1.2. договору (пролонгація на стандартних (базових) умовах).
Згідно з випискою з особового рахунка залишок заборгованості за договором №4309990 від 19.04.2021 станом на 23.06.2025 складає 26275,43 грн, з яких: 5389 грн-заборгованість по тілу кредиту, 1520 грн - заборгованість по комісії, 19366,43 грн- заборгованість по процентах (а.с.15).
Відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 76-МЛ від 29.09.2021 ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників для ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Згідно із актом приймання-передачі реєстру боржників від 29.09.2021 до договору відступлення прав вимоги №76-МЛ від 29.09.2021 кредитор передав, а новий кредитор ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників кредитора.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №76-МЛ від 29.09.2021 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4309990 від 19.04.2021 на загальну суму 26275,43 грн, з яких: 5389 грн - залишок по тілу кредиту; 19366,43 грн - залишок по процентах; 1520 грн - залишок по комісії. 
13 червня 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило ОСОБА_1 претензію з вимогою повернення заборгованості по кредиту № 4309990 від 19.04.2021 на суму 26275,43 грн. 

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додаткового поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині визначення розміру заборгованості по процентах, а тому рішення суду в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та комісії не є предметом апеляційного перегляду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач неодноразово своїми діями продовжував строк кредитування, тому кредитодавець мав право нараховувати проценти за користування кредитом за період з 19.04.2021 по 25.08.2021.
Колегія суддів апеляційного суду не повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.
Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами першою, другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». 
Відповідач не заперечував факт укладення кредитного договору, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Тому, по кредитному договору, укладеному з відповідачем, у письмовій формі було досягнуто згоду щодо істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо нарахування процентної ставки, строку кредитування та умов пролонгації строку кредитування.
За умовами договору позичальник ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 8000,00 грн строком на 29 днів з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за його користування 18.05.2021 на умовах нарахування процентів за користування кредитом в сумі 5800 грн, які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту- 1520 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово. 
Відповідно до платіжного доручення № 44212284 від 19.04.2021 TOB «Мілоан» переказало на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 за номером НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 8000 грн за договором № 4309990.
Зобов`язання за кредитним договором кредитодавець ТОВ «Мілоан» виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн, які ним не повернуті у строк, визначений умовами договору. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує факт укладення між ним та ТОВ «Мілоан» кредитного договору та отримання ним кредитних коштів. Однак, апелянт не погоджується із визначеною сумою заборгованості по процентах, які нараховувалися поза межами строку кредитування.
Надавши оцінку даним доводам апеляційної скарги колегія суддів зазначає. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 висловила таку правову позицію: «надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.»
Згідно з пунктами договору 2.2. 2.2.1., 2.2.2. визначено умови плати за кредитом, зокрема, позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1-1.5.2. Договору, в термін вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною ставкою, визначеною п.1.6. Договору, в сумі та на умовах, визначених п.2.3 Договору. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення кредитування на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування.
За умовами Договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена у п.1.6. Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій тощо, визначена в п.1.5.2. процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного в п.1.3., запропонована позичальнику із знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку. Стандартна (базова) ставка застосовується після завершення первісного строку та/або строку пролонгації на пільгових умовах з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових умовах) (п.2.2.3. Договору).
На підтвердження суми заборгованості позивачем надано відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №4309990 від 19.04.2021, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .
Із зазначеної відомості встановлено, що 19.04.2021 надано кредит в сумі 8000 грн, 19.04.2021 нараховано комісію за надання кредиту в розмірі 1520 грн, з наступного дня відбулося нарахування процентів згідно з п.1.5.2. договору, зокрема з 20.04.2021 по 18.05.2021, тобто в межах 29 денного строку кредитування. 
При визначенні розміру процентів, які підлягають стягненню на користь позивача, колегія суддів враховує, що нарахування процентів може здійснюватися в межах строку кредитування.
При цьому колегія суддів зазначає, що умовами кредитного договору № 4309990 від 19.04.2021 передбачено можливість пролонгації умов кредитного договору. 
Так, в пункті 2.3.1 договору вказано, що продовження вказаного в п. 1.3. договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином. Відповідно до пункту 2.3.1.1. передбачено порядок пролонгації строку кредитування на пільгових умовах. При цьому позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі Правила). Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Передбачено можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, які наведені у таблиці, зокрема, якщо строк продовження кредиту складає на 3 дня, тоді максимальний розмір комісії, відсотків від поточного залишку кредиту становлять 3,00; якщо строк продовження строку кредитування 7 днів - тоді максимальний розмір комісії складає 5,00; в разі продовження строку кредитування на 15 днів - максимальний розмір комісії складає 10,00. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховується за ставкою визначеною п. 1.5.2. договору.
Пунктом 2.3.1.2. передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п. 1.6. Договору.
Тобто, умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження (пролонгації) строку кредиту, умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.
Після закінчення строку кредитування, останнім днем якого було 18.05.2021, з наступного дня, а саме з 19.05.2021 строк кредитування був пролонгований на пільгових умовах строком на 3 дня та відповідно до умов договору 1.5.2., 2.3.1.1. здійснювалося нарахування процентів за пільговою ставкою. При цьому, відповідачем 17.05.2021 здійснено часткове погашення заборгованості по тілу кредиту та оплату комісії за пролонгацію. Такі дії вчинялися відповідачем неодноразово, у зв`язку з чим ним сплачувалася частина заборгованості по тілу кредиту та комісія за пролонгацію кредиту, що надавало право ОСОБА_1 користуватися кредитними коштами на пільгових умовах. Оскільки з 09.07.2021 ОСОБА_1 не вчиняв даних дій на продовження користування кредитом на пільгових умовах, але продовжував користуватися кредитними коштами, строк кредитування було продовжено на стандартних умовах і відповідно з 09.07.2021 по 25.08.2021 нарахування процентів за стандартною процентною ставкою здійснювалося відповідно до умов договору, передбачених пунктами 1.6., 2.3.1.2.
Згідно з випискою з особового рахунка залишок заборгованості за договором №4309990 від 19.04.2021 станом на 23.06.2025 складає 26275,43 грн, з яких: 5389 грн заборгованість за тілом кредиту, 1520 грн - заборгованість за комісією, 19366,43 грн- заборгованість за процентами.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, зробив висновок, що кредит відповідачу ОСОБА_1 надано строком на 29 днів з терміном повернення 18.05.2021. Враховуючи, що 17.05.2021 відповідач оформив пролонгацію строку користування кредитом на пільгових умовах відповідно до п. 2.3.1.1. договору, сплативши комісію за пролонгацію кредиту та частину заборгованості по кредиту, та неодноразово вчинивши дані дії продовжував строк кредитування на пільгових умовах. Після цього не повернувши кредит та продовживши користуватися кредитними коштами строк кредитування було пролонговано на стандартних (базових) умовах, відповідно до п. 2.3.1.2. договору. При цьому, відповідно до умов кредитного договору строк пролонгації на пільгових або стандартних (базових) умовах не може перевищувати 60 календарних днів. 
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що кредитний договір був пролонгований сторонами на 60 днів, тобто з 19.05.2021 по 17.07.2021.
Суд першої інстанції, зазначивши про можливість пролонгації строку кредитування на строк, що не може перевищувати 60 днів, не врахував, що період, за який позивачем здійснювалося нарахування процентів по кредиту становить 128 днів, а саме з 19.04.2021 до 25.08.2021, що перевищує 89 денний строк кредитування з урахуванням пролонгації (з яких: 29 днів строк кредитування+ 60 днів максимальний строк пролонгації).
Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги про безпідставність стягнення заборгованості по кредиту понад строк кредитування з урахуванням пролонгації частково знайшли своє підтвердження та проценти за кредитом підлягають стягненню за строк кредитування 89 днів за період з 19.04.2021 по 17.07.2021.
У пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
За період з 18.07.2021 по 17.07.2021 (включно) ОСОБА_1 нараховано проценти за користування кредитними коштами у розмірі 15685,83 грн, а сплачено ним на погашення процентів за користування кредитом - 9253 грн.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що правові підстави для стягнення заборгованості по процентах з 18.07.2021 по 25.08.2021 (включно) відсутні та з урахуванням сплачених коштів на погашення процентів по кредиту за період з 19.04.2021 по 17.07.2021розмір заборгованості по процентах становить 6432,83 грн. Тому, на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 4309990 від 19.04.2021 року в розмірі 13941,83 грн, а саме: 5989грн - заборгованість по тілу кредиту, 6432,83 грн - заборгованість по процентах; 1520грн - заборгованість по комісії.

Висновки суду апеляційної інстанції 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду слід змінити в частині визначення розміру заборгованості по процентах з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи.

Судові витрати
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позовні вимоги задоволено частково, що становить 53,06 % від заявлених вимог (13941,83 х100% :26275,43). 
Представником позивача ТОВ «Кредит Капітал» сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №13229 від 26.06.2025. 
Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1285,33 грн (2422,40х53,06%).
Крім того, при подачі позову представник позивача просив суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Суд першої інстанції при розгляді справи при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням заперечення відповідача зменшив їх розмір до 4000 грн, який позивачем не оспорюється. Тому, колегія суддів вважає за необхідне стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2122,40 грн (4000х53,06%)

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року в частині визначення розміру заборгованості по процентах, судового збору та витрат на професійну правничу допомогу змінити. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького,1, корпус 28, місто Львів) заборгованість по кредитному договору №4309990 від 19 квітня 2021 року на загальну суму 13941,83 грн, а саме: 5989 грн- заборгованість по тілу кредиту, 6432,83 грн - заборгованість по процентах; 1520грн - заборгованість по комісії.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького,1, корпус 28, 4- поверх, місто Львів) судовий збір у розмірі 1285,33 грн, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2122,40 грн.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 26 січня 2026 року.

Судді: Т. В. Спірідонова
Р. С. Гринчук
А. М. Костенко