Справа № 713/3888/25 
Провадження №1-кп/713/64/26 
Вирок
Іменем України

23.01.2026 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретарки судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025262060000466 від 21.11.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянство України, з освітою неповною загальною середньою, не одруженого, не працюючого, військовослужбовця, раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
УСТАНОВИВ:
Військовослужбовець ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушив військову дисципліну та нормативно-правові акти, які регулюють порядок законного поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами – Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ №576 від 12.10.1992 та Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 №359.
Так, ОСОБА_4 , всупереч інтересам служби та громадської безпеки, усвідомлював, що дві ручні осколкові гранати «Ф-1» є бойовими припасами та вибуховими пристроями, щодо обігу яких встановлені законодавчі обмеження і заборони. Надалі у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час незаконно придбав гранати та в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 .
28.11.2025, на підставі ухвали слідчого судді Вижницького районного суду від 27.11.2025 по справі №713/3620/25 провадження №1-кс/713/456/25 проведено обшук за місцем проживання військовослужбовця ОСОБА_4 .. Під час обшуку в самовільно збудованому житловому приміщенні, яке розташоване на земельній ділянці із кадастровим номером 7320510100:01:001:0223, що за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено дві ручні осколкові гранати «Ф-1», виготовлені промисловим способом та придатні для здійснення вибуху, які відноситься і до бойових припасів, і до вибухових пристроїв.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати. Підтвердив, що злочин вчинив за обставин, викладених у обвинувальному акті.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Беручи до уваги, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином суд дійшов висновку, що 28.11.2025 у самовільно збудованому житловому приміщенні, яке розташоване на земельній ділянці із кадастровим номером 7320510100:01:001:0223, що за адресою: АДРЕСА_2 подія кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України мала місце. Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, а вчинене ним діяння вірно кваліфіковано за даною статтею. Тобто обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу дві ручні осколкові гранати «Ф-1», виготовлені промисловим способом та придатні для здійснення вибуху, які відноситься і до бойових припасів, і до вибухових пристроїв.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.263 КК України Суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що:
згідно копії паспорта громадянина України №010717782 від 17.06.2024, - ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Вижниця Вижницького району Чернівецької області;
згідно характеристики №02-18/1689 від 21.11.2025, виданої виконавчим комітетом Вижницької міської ради – ОСОБА_4 проживає по АДРЕСА_2 без реєстрації. За час проживання в м. Вижниця зарекомендував себе посередньо, не працює, участі у громадському житті міста не приймає;
згідно довідки про судимість від 28.11.2025 ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий Вижницьким районним судом Чернівецької області, а саме: 17.08.1999 за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 р.) до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на два роки; 21.08.2001 за ст.ст.140 ч.2, 43 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 31.07.2008 за ст.ст.185 ч.3, 309 ч.1, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 10.11.2011 за ст.ст.185 ч.2, 395, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений за ухвалою Казанівського районного суду Миколаївської області від 24.06.2014 на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію у 2014 року»; 10.12.2014 за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850,00 грн; 02.10.2015 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 22.12.2018 за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850,00 грн (22.02.2019 знято з обліку у зв`язку зі сплатою штрафу); 16.06.2020 за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту; 18.08.2022 за ч.4 ст.185, ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 12.06.2024 по відбуттю строку покарання;
згідно довідки КНП «Вижницька міська лікарня» №01-22/1559 від 28.11.2025 – ОСОБА_4 на «Д» обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває;
згідно копії військового квитка серії НОМЕР_2 – 11.10.2024 призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу за мобілізацією;
згідно копії витягу з Реєстру територіальної громади №2024/015369025 від 28.12.2024, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає - щире каяття у вчиненні злочину, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим протиправної поведінки, готовності нести відповідальність за вчинене.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого – суд визнає рецидив злочинів.
Таким чином Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся у його вчиненні, за місцем проживання характеризується посередньо, військовослужбовець за мобілізацією, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
З урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання та знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявності однієї обставини, яка обтяжує покарання, думку прокурора, даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах ближче до мінімальної санкції, встановленої ч.1 ст.263 КК України з ізоляцією від суспільства. Таке покарання буде в даному випадку законним та справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Також таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, а також за своїм розміром здатним сприяти виправленню ОСОБА_4 та попередженню скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз становлять 29375,94 грн, з яких:
1337,10 грн - висновок експерта №КСЕ-19/126-25/14577 від 28.11.2025;
8022,60 грн - висновок експерта №КСЕ-19/126-25/14706 від 05.12.2025;
20016,24 грн - висновок експерта №СЕ-19/126-25/14705-БД від 17.12.2025;
Зазначена сума підлягає стягненню з ОСОБА_4 у повному обсязі.
Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду від 29.11.2025 по справі №713/3620/25 провадження №1-кс/713/462/25 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26.01.2026.
Суд вважає, що враховуючи тяжкість покарання, з метою виконання вироку та попередження можливості переховуватися від суду стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити обраний запобіжний захід у виді утримання під вартою та визначено розмір застави.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання - 11.35 год. 28.11.2025.
Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376, 615 КПК України, Суд,
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити обрану міру запобіжного заходу - утримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання – з 11.35 год. 28.11.2025.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 29375,94 грн (двадцять дев`ять тисяч триста сімдесят п`ять гривень 94 коп.) витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз.
Речові докази – залишки (уламки) двох ручних осколкових гранат «Ф-1», які згідно квитанції від 16.12.2025 зберігаються у Вижницькому РВП ГУНП в Чернівецькій області (м. Вижниця, вул. Р. Шухевича, 4) – знищити.
Речові докази – змив на стерильну ватну паличку з поверхні корпусу ручної осколкової гранати «Ф-1»; змив на стерильну ватну паличку з поверхні важеля запалу УЗРГМ-2; змив на стерильну ватну паличку з поверхні корпусу ручної осколкової гранати «Ф-1»; змив на стерильну ватну паличку з поверхні важеля запалу УЗРГМ, які згідно квитанції №766 зберігаються у Вижницькому РВП ГУНП в Чернівецькій області (м. Вижниця, вул. Р. Шухевича, 4) – знищити.
Речовий доказ – сумку зеленого кольору з надписом на бирці «YUNНЕ», яка згідно квитанції №766 зберігається у Вижницькому РВП ГУНП в Чернівецькій області (м. Вижниця, вул. Р. Шухевича, 4) – повернути ОСОБА_4 .
Речові докази - мобільний телефон марки «REDМІ», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , який переданий на власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 – залишити за нею.
Вирок може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд через Вижницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя       ОСОБА_7