ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 756/2150/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А., 
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 08.09.2025 року (суддя Чудопалова С.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 08.09.2025 року) у адміністративній справі №756/2150/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про застосування адміністративного штрафу, суд – 

в с т а н о в и в:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі по тексту – відповідач), в якому просив скасувати постанову №104/25 від 31.01.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відносно нього.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2025 року адміністративну справу передано до Красногвардійського (Чечеловського) районного суду м. Дніпра за підсудністю.
Рішенням Чечелівського районного суду міста Дніпра від 08.09.2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішення суду прийняте з порушенням нор матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що судом не досліджувалося саме обставини накладення штрафу на ОСОБА_1 , а в основу рішення покладено майбутні події, зокрема той факт, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 05.06.2025 року пройти повторний медичний огляд визначення придатності до військової служби. Апелянт зазначив. що в матеріалах справи є військово-обліковий документ із застосунку «Резерв+», сформований 08.02.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , має відповідний номер у реєстрі «Оберіг», пройшов ВЛК 21.03.2007 року, а також міститься відмітка про своєчасне уточнення даних, ОСОБА_1 ні в якому розшуку не перебував і не вважався порушником військового обліку з 26.01.2025 року. Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 мав право надати ВЛК паперові медичні документи, яких не мав при собі.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 31.01.2025 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, згідно якого під час проведення заходів оповіщення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та перевірки документів працівниками поліції на території Печерського району м. Києва, а саме біля виходу зі станції метро «Олімпійська» ОСОБА_1 виписали та вручили повістку №310125/016 від 31.01.2025 року для виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження ВЛК на 12.30 год. 31.01.2025 року, ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому було видано направлення №429 від 31.01.2025 року та картка обстеження та медогляду на проходження ВЛК. ОСОБА_1 заявив про відмову від проходження, про що було 31.01.2025 року складено акт про відмову та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №104/24 від 31.01.2025 року стосовно ОСОБА_1 , який в порушення вимог абзацу 4 п.1 ст.22 Закону України «Про «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відмовився від проходження медичної комісії, скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене частиною 3 ст.210-1 КУпАП, що вчинено в особливий період, та притягнуто його до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у сумі 25000 грн. Суд врахував, що ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК, мотивуючи тим, що в нього відсутні медичні документи, але ОСОБА_1 не вчинив жодних дій, які б свідчили про те, що він почав проходити медичну комісію, не надав лікарям жодних відомостей про стан свого здоров`я для належної перевірки медичними працівниками по базі HELSI, не надав жодної інформації про те, якими саме медичними документами він може та хоче підтвердити стан свого здоров`я чи наявність у нього якісь захворювання, що мають значення для проходження ним військово-лікарської комісії. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ч.9 ст.1, абзацом 4 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»; пунктів 3, 21 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року; ч.3 ст.210-1, ст.235 КУпАП; ст.1 Закону України «Про оборону України»; п.3 ч.1, ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; абзацом 4 п.3.4 розділу 3 Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 та прийшов до висновку про те, що доказів проходження ВЛК або початку його проходження на момент винесення постанови не надано; у разі незгоди із направленням на медичний огляд ВЛК, ОСОБА_1 мав право оскаржити його у встановленому чинним законодавством порядку. Суд врахував, що відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року чітко регламентований прямий обов`язок проходити ВЛК з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я та неможливість відмовитися від проходження ВЛК. Суд виходив з того, що проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність. Тим же Положенням передбачено, що у разі мобілізаційних заходів постанова ВЛК дійсна протягом 12 місяців, тобто військовозобов`язаний може бути викликаний для проходження ВЛК через 12 місяців. Суд врахував, що ОСОБА_1 було видано направлення Nє429 від 31.01.2025 року для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у зв?язку з призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період та Картка обстеження та медичного огляду, але, згідно акту про відмову від проходження ВЛК від 31.01.2025 року, ОСОБА_1 усно відмовився від проходження ВЛК, саме 31.01.2025 року, через відсутність з собою медичних документів, які в цей день не міг надати, де поставив свій підпис. Суд зазначив, що відсутність медичних документів для складання об`єктивного висновку про придатність чи не придатність до військової служби, відсутність медичних документів або їх не врахування під час ВЛК - це підстава для оскарження результатів ВЛК, а не підстава для відмови від ВЛК. Суд врахував, що у ВЛК є доступ до ЕСОЗ для отримання необхідних медичних даних військовозобов`язаного. Суд врахував, що при складанні протоколу ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього, роз`яснено його права та обов`язки, залучено адвоката, протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності ОСОБА_1 та за його особистим підписом. Суд прийшов до висновку про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 правомірно розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та прийняв законну та обґрунтовану постанову №104/25 від 31.01.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
Матеріалами справи встановлено, що 31.01.2025 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, згідно якого під час проведення заходів оповіщення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та перевірки документів працівниками поліції на території Печерського району м. Києва, а саме біля виходу зі станції метро «Олімпійська» ОСОБА_1 виписали та вручили повістку №310125/016 від 31.01.2025 року для виклику до ІНФОРМАЦІЯ_5 для проходження ВЛК на 12.30 год. 31.01.2025 року. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому було 31.01.2025 року видано направлення №429 та картка обстеження та медогляду на проходження ВЛК. ОСОБА_1 заявив про відмову від проходження, про що було 31.01.2025 року складено акт про відмову в проходженні ВЛК, на якому ОСОБА_1 власноручно написав: «відмовляюся проходити ВЛК саме 31.01.2025 року через відсутність з собою медичних документів, які в цей час не можу надати».
Встановлено, що 31.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві було винесено постанову про адміністративне правопорушення №104/24 стосовно ОСОБА_1 , який порушив абзац 4 п.1 ст.22 Закону України «Про «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: відмовився від проходження медичної комісії, скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, що вчинено в особливий період, та притягнуто його до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у сумі 25000 грн. 
Згідно військово-облікового документа «Резерв+» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , військовозобов`язаний, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 ; непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час; дата проходження ВЛК – 21.03.2007 року; адреса проживання: АДРЕСА_1 . Дані уточнено вчасно – 03.07.2024 року.
Як вбачається з картки №429 обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 31.01.2025 року пройшов медичний огляд офтальмолога та був визначеним лікарем придатним. У подальшому ОСОБА_3 відмовився проходити інших лікарів ВЛК, про що 31.05.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 було складено акт відмови у проходження ВЛК, який ОСОБА_1 підписав власноручно. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В Україні з 24.02.2024 року діє особливий період, введено воєнний стан.
Відповідно до абзаців 2, 4 ч.1, ч.5, абзацу 4 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовозобов`язані громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України. Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно. 
Відповідно до пунктів 1.2, 2.1, 3.8 Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів. Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.
Встановлено, що Законом України від 21.03.2024 року №3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (набрав чинності 04.05.2024 року) статус «обмежено придатний» у воєнний час скасовано. Пунктом 2 Перехідних та прикінцевих положень Закону встановлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Відповідно до частин 1, 3 ст.210-1, ст.235 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що доказів проходження ВЛК або початку його проходження на момент винесення постанови не надано; відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству; проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність. Згідно Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду. В той же час, ОСОБА_1 проходив ВЛК 2103.007 року, якою встановлено, що він непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що, хоча Законом України від 21.03.2024 року №3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», яким статус «обмежено придатний» у воєнний час скасовано та встановлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, однак, процедура передбачає, що такі особи зобов`язані звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Суд апеляційної інстанції вважає, що не настання строку 05.06.2025 року, не позбавляє обов`язку ОСОБА_1 проходження ВЛК за направленням ТЦК та СП у будь-який момент до проходження ним ВЛК. У свою чергу чинним законодавством передбачена відповідальність за відмову проходження ВЛК за направленням ТЦК та СП.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 08.09.2025 року у адміністративній справі №756/2150/25 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Н.А. Олефіренко