ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24грудня 2025 року
м. Київ
справа № 686/4509/23
провадження № 61-4172св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», товариство з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, в складі судді Колієва С. А., від 02 жовтня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду, в складі колегії суддів: Талалай О. І., Корніюк А. П., 
П'єнти І. В., від 24 лютого 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
1. У лютому 2023 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» (далі - АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз»), товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» (далі - ТОВ «Хмельницькгаз збут») про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.
2. В обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_1 посилалась на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій проживає, є споживачем природного газу за вказаною адресою та використовує газову плиту для приготування їжі.
3. Вказувала, що із 2015 року надавач послуг з постачання газу почав фальсифікувати дані щодо наявності у неї боргу за спожитий газ, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталася до ТОВ «Хмельницькгаз збут» з відповідними зверненнями, проте не отримувала відповіді по суті поставлених питань. 
4. 02 квітня 2019 року вчергове звернулася через сайт надавача послуг, однак відповідь на це звернення не отримала. У зверненні просила повідомити яка діє норма споживання газу на одну особу при користуванні газовою плитою для приготування їжі; чому їй нараховується плата за загально будинковим лічильником, а не за соціальною нормою (за відсутності згоди мешканців будинку на встановлення лічильника); перерахувати обсяг спожитого газу за період з 01 січня 2017 року за соціальною нормою споживання; надати витяг з рахунку про спожиті обсяги газу і сплачені кошти за надану послугу у розрізі місяців за період з 01 січня 2017 року по 01 квітня 2019 року. 
5. 22 вересня 2020 року звернулася зі скаргою на ім`я голови правління 
АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», на яку 06 листопада 2020 року отримала відповідь з Центру обслуговування клієнтів про те, що облік обсягів спожитого газу здійснюється за загальнобудинковим вузлом обліку природного газу законно, порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів - фізичних осіб не встановлені Кабінетом Міністрів України. Також повідомлено, що питання оплати та цін за спожитий природний газ знаходяться у компетенції ТОВ «Хмельницькгаз збут». Вказана відповідь була не підписана та не містила відомостей про особу, яка її надала. 
6. 02 жовтня 2020 року ТОВ «Хмельницькгаз збут» за підписом старшого менеджера зі збуту надіслало відповідь, що запитувана у зверненні інформація (сума, що підлягає сплаті за соціальною нормою та різниця між фактично оплаченою сумою і сумою, що підлягала сплаті за соціальною нормою) відсутня. Відповідь щодо перерахунку суми оплати за період з 01 січня 
2017 року за соціальною нормою споживання (3,3 м куб.) та вимоги щодо встановлення приладу обліку газу у квартирі надана не була.
7. Зазначає, що нарахування плати за спожитий природний газ порушує її права як споживача, оскільки суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживають у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, до 01 січня 2021 року за власний рахунок. Загальнобудинковий вузол обліку природного газу вказує об`єм споживання природного газу усіма побутовим споживачами, які проживають у будинку, відтак не може забезпечити облік споживання окремо кожним побутовим споживачем.
8. Наголошує, що дії відповідачів щодо ненадання повної відповіді на її звернення від 22 вересня 2020 року, невстановлення приладу обліку споживання газу у квартирі призвели до спричинення моральної шкоди, порушення права на отримання інформації, зміни звичайного способу життя, неодноразових звернень до відповідачів, витрат часу та сил, що з огляду на її вік і стан здоров`я є вкрай ускладненим.
9. Посилаючись на викладене, остаточно сформулювавши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд:
- визнати протиправними дії й бездіяльність з ненадання їй своєчасної та повної відповіді за зверненням від 22 вересня 2020 року до АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» та ТОВ «Хмельницькгаз збут»;
- зобов`язати відповідачів за відповідними повноваженнями надати інформацію за запитом від 22 вересня 2020 року за період з 01 січня 
2017 року по дату ухвалення рішення судом за її особовим рахунком 
№ НОМЕР_1 у розрізі календарних місяців із зазначенням: вартості 
1 м куб. газу, обсягу спожитого газу за даними протиправного обліку надавача послуг (лише газова плита для приготування їжі), нарахованої надавачем послуг суми до сплати, обсягу спожитого газу за соціальною нормою на одну особу (лише газова плита для приготування їжі, з централізованим постачанням гарячої води), суму, що підлягає сплаті за соціальною нормою споживання (плита для приготування їжі, одна особа), фактично оплачено усього, у тому числі субсидія (коли була); різниця між фактично оплаченою сумою і сумою, що підлягала оплаті за соціальною нормою (плати з наявним централізованим постачанням гарячої води);
- визнати незаконними й протиправними дії оператора АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», ТОВ «Хмельницькгаз збут», вчинені протягом періоду з січня 2017 року та увесь період далі, щодо нарахування плати за обсяг спожитого газу у квартирі та його доставку за адресою: квартира АДРЕСА_1 , що встановлений за показами загальнобудинкового вузла обліку природного газу;
- зобов`язати відповідача за відповідними повноваженнями здійснити за особовим рахунком № НОМЕР_2 повний перерахунок оплати за обсяги спожитого газу та оплати його доставки за період з 01 січня 2017 року до дати ухвалення рішення судом, виходячи із діючої протягом вказаного періоду соціальної норми споживання, що становить 3,3 м куб. газу;
- визнати протиправною відмову відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» встановити індивідуальний лічильник спожитого для приготування їжі газу у квартирі за адресою: квартира 
АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» встановити за адресою: квартира АДРЕСА_1 безоплатно газовий лічильник (плита з наявним централізованим постачання гарячої води);
- стягнути з відповідачів в якості відшкодування моральної шкоди по 
750 000 грн з кожного.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
10. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 24 лютого 2025 року, позов задоволено частково.
Зобов`язано ТОВ «Хмельницькгаз збут» здійснити ОСОБА_1 перерахунок плати за спожитий газ, починаючи з 01 січня 2017 року, виходячи з чинних протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян у квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
11. Частково задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу проведено з порушенням вимог законодавства і прав позивачки, що є підставою для здійснення 
ТОВ «Хмельницькгаз збут» перерахунку плати за газ, починаючи з 01 листопада 2017 року, виходячи з чинних протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян, у квартирах яких не встановлені індивідуальні газові лічильники.
12. Врахувавши висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 212/5836/17, суди дійшли висновку про порушення прав ОСОБА_1 при встановленні загальнобудинкового вузла обліку газу та обрахунку вартості спожитого газу на підставі показників цього засобу обліку, оскільки загальнобудинковий вузол обліку природного газу був встановлений без погодження з мешканцями будинку, а в процесі обліку спожитого газу не відображається фактичне споживання газу кожним окремо споживачем багатоквартирного будинку, у квартирі якого відсутній лічильник.
13. Позовні вимоги про визнання незаконними дій відповідачів щодо нарахування плати за обсягами спожитого газу, його доставки за показниками загальнобудинкового вузла обліку газу та про визнання протиправною відмови АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» встановити індивідуальний лічильник газу суди вважали такими, що не підлягають задоволенню, оскільки такий спосіб захисту не є ефективним і не призведе до відновлення порушених прав ОСОБА_1 .
14. Оскільки позивачка не обґрунтувала, як саме визначення обсягу споживання газу за нормою споживання, а не за соціальною (пільговою) нормою, впливає на величину річної замовленої потужності об`єкта споживача і на розмір плати за послугу розподілу природного газу, а відповідно необхідності проведення перерахунку плати за цю послугу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» здійснити перерахунок оплати за доставку (розподіл) газу, виходячи із діючої протягом вказаного періоду соціальної норми споживання (3,3 м куб. на одну особу на місяць).
15. Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» встановити у її квартирі газовий лічильник суди попередніх інстанцій не задовольнили, як такі, що заявлені до неналежного відповідача.
16. Відмовляючи в задоволенні вимог в частині визнання протиправними дій (бездіяльності) з ненадання своєчасної та повної відповіді за зверненням ОСОБА_1 від 22 вересня 2020 року, суди встановили, що 02 жовтня 2020 року ТОВ «Хмельницькгаз збут», а 08 листопада 2020 року Центр обслуговування клієнтів надали позивачці відповідь із роз`ясненнями порядку та підстав здійснених нарахувань. Також ТОВ «Хмельницькгаз збут» надало фінансовий звіт за період з грудня 2016 року по жовтень 2020 року із зазначенням обсягу спожитого газу, показів загальнобудинкового лічильника, встановленої норми, ціни, здійснених нарахувань, оплат, субсидій, пені та боргу. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази надіслання та надходження відповідної заяви від 22 вересня 2020 року до АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз».
17. Звертаючись з цим позовом, позивачка зазначала, що дії відповідачів щодо ненадання повної відповіді на її звернення від 22 вересня 2020 року, невстановлення приладу обліку споживання газу у квартирі призвели до заподіяння моральної шкоди, яку просила стягнути у судовому порядку, та в задоволенні якої суди відмовили, оскільки відсутні докази вчинення відповідачами протиправних дій з якими ОСОБА_1 пов`язувала завдання їй моральної шкоди.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
18. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
19. У квітні 2025 року  ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 
2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 24 лютого 
2025 року.
20. Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи 
№ 686/4509/23, які у травні 2025 року надійшли до Верховного Суду. 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
21. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду 
від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17, від 26 жовтня 2021 року 
у справі № 212/5836/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
22. Крім того, вказує на порушення судами норм процесуального права та наявність передбачених пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підстав для скасування оскаржених судових рішень (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
23. Касаційна скарга мотивована тим, що відповіді, надані на заяву позивачки від 22 вересня 2020 року, є неповними, неналежними, без запитуваної інформації та підпису відповідальних осіб.
24. Наголошує, що скаргу від 22 вересня 2020 року надсилала у особистому електронному кабінеті до АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз».
25. Стверджує, що звернулась до суду з цим позовом у лютому 2023 року, а постанова НКРЕКП № 1775 прийнята 01 жовтня 2023 року, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості пред`явити вимоги про зобов`язання встановити газовий лічильник до ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
26. У травні 2025 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» і ТОВ «Хмельницькгаз збут» подали відзиви на касаційну скаргу, в яких просять залишити скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
27. Відзив АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» мотивований тим, що у будинку позивачки забезпечено облік природного газу відповідно до Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин. Зауважує, що 
ОСОБА_1 взагалі не зверталась до АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» з приводу встановлення індивідуального лічильника газу за адресою її проживання. Водночас, товариство під час розгляду цієї справи з власної ініціативи для врегулювання спору мирним шляхом запропонувало позивачці встановити індивідуальний лічильник газу, на що та відмовилась. 
28. Відзив ТОВ «Хмельницькгаз збут» мотивований тим, що відповідач надав повну та вичерпну відповідь на звернення ОСОБА_1 , у тому вигляді, в якому її використовує товариство в своїй господарсько-правовій діяльності. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
29.  ОСОБА_1 є власником квартири 
АДРЕСА_1 .
30. 27 грудня 2016 року в будинку АДРЕСА_2 був установлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу (акт вводу в експлуатацію від 27 грудня 2016 року).
31. АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» на підставі ліцензії до вересня 2023 року здійснювало діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою на території м. Хмельницького та Хмельницької області.
32. ТОВ «Хмельницьгаз збут» здійснювало господарську діяльність з постачання природного газу на території Хмельницької області на час виникнення спірних правовідносин.
33. Між сторонами склалися договірні відносини щодо послуг з постачання природного газу та розподілу природного газу.
34. Станом на жовтень 2020 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 по квартирі АДРЕСА_1 існувала прострочена заборгованість за послуги з газопостачання у сумі 723,28 грн.
35. 22 вересня 2020 року ОСОБА_1 склала скаргу на ім`я голови правління АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», в якій вказала, що не погоджується із зазначеним розміром заборгованості, просила надати інформацію за період з 01 січня 2017 року по 01 жовтня 2020 рік у розрізі календарних місяців із зазначенням вартості 1 м куб. газу, обсягу спожитого газу за даними обліку надавача послуг, нарахованої надавачем суми до сплати, обсяг спожитого газу за соціальною нормою на одну особу, фактичну оплату, про різницю між фактично оплаченою сумою і сумою, що підлягала оплаті за соціальною нормою. Також просила здійснити перерахунок суми до сплати за період з 01 січня 2017 року за соціальною нормою споживання, що становить 3,3 м куб., відповідно до спожитого за соціальною нормою обсягу перерахувати нараховану плату за доставку газу; встановити у належній їй квартирі індивідуальний лічильник обліку газу; надати інформацію про нараховані суми обсягу газу, що були збільшені надавачем послуг зворотно у часі з травня 
2015 року через скасування постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року № 237 та добровільно скасувати (анулювати) перехідну з 2015 року нараховану суму боргу із зазначенням суми, що утворилася внаслідок цього перерахування.
36. 08 листопада 2020 року позивачка отримала від Центру обслуговування клієнтів відповідь на скаргу, в якій зазначено, що на підставі Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620, пункту 1 глави 5 розділу ІХ Кодексу ГРС в будинку АДРЕСА_2 встановлено будинковий вузол обліку газу. Нарахування за спожитий газ з січня 2017 року за вказаною адресою здійснюється згідно показників будинкового лічильника споживання газу, з подальшим розподілом різниці між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі. В період з 01 січня 
2018 року по 31 січня 2018 рік у зв`язку із зняттям на ремонт загальнобудинкового лічильника газу нарахування проводилося згідно норм визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 609 від 18 серпня 
2017 року. Побутовий споживач може встановити індивідуальний лічильник газу як за власні кошти, так і за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством. Також повідомлено, що для побутових споживачів, що проживають у м. Хмельницькому та Хмельницькій області гарантованим постачальником газу з 01 липня 2015 року є ТОВ «Хмельницькгаз збут» і питання щодо оплати та цін за спожитий газ знаходиться у компетенції вказаного підприємства.
37. Згідно з відповіддю ТОВ «Хмельницькгаз збут» від 02 жовтня 2020 року позивачку повідомлено, що товариство є постачальною організацією, яка в межах ліцензійної діяльності з 01 липня 2015 року надає послуги з постачання природного газу та здійснює нарахування відповідно персоніфікованих даних про фактичний обсяг спожитого природного газу за кожним споживачем наданих газорозподільним підприємством АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» та діючих цін на природний газ. Визначення обсягів споживання природного газу та його коригуванням займається Оператор ГРМ в особі АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз». Також до вказаної відповіді був долучений фінансовий стан абонента 
ОСОБА_1 особовий рахунок НОМЕР_1 за період з грудня 2016 по жовтень 2020 року із зазначенням обсягу спожитого газу, показів загальнобудинкового вузла обліку природного газу, встановленої норми, ціни, здійснених нарахувань, оплат, субсидій, пені та боргу.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
38. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, відзивів на неї та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
39. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
40. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Щодо вимог про зобов`язання відповідачів здійснити перерахунок оплати за обсяги спожитого газу, визнання протиправними дій відповідачів в частині нарахування плати за обсягами спожитого газу та його доставки що встановлені за показниками загально будинкового лічильника.
41. Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
42. До 20 січня 2018 року питання встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу не було врегульоване на рівні закону, а регламентувалося підзаконними нормативно-правовими актами.
43. Приписами абзаців третього-п`ятого пункту 4 Тимчасового положення у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 року 
№ 46 передбачено, що:
- ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи;
- встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем. Встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку;
- власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов`язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі неврегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.
44. Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу IX Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 
2015 року № 2494, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або оператора газорозподільної системи та за їх рахунок у багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких у повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору газорозподільної системи в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.
45. Тобто до 20 січня 2018 року оператор газорозподільної системи мав право встановити загальнобудинковий лічильник природного газу, врегулювавши з власником (власниками) будинку, експлуатаційною організацією, балансоутримувачем будинку (будинків) тощо договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку, а також забезпечити можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку.
46. Отже, для встановлення загальнобудинкового лічильнику природного газу оператор газорозподільної системи не міг діяти в односторонньому порядку, оскільки повинен був в договірному порядку врегулювати з власником (власниками) будинку, експлуатаційною організацією, балансоутримувачем будинку (будинків) тощо договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку.
47. Таким чином, слід вважати, що оператор газорозподільної системи, який в односторонньому порядку встановив для багатоквартирного будинку загальнобудинковий лічильник природного газу як до 20 січня 2018 року, так і після цієї дати, діяв з порушенням вимог законодавства.
48. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року в справі № 212/5836/17.
49. Вирішуючи спір, суди встановили, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» не уклало договори з окремими побутовими споживачами (власниками квартир, не обладнаних квартирними лічильниками газу) на зняття показань будинкового вузла обліку.
50. Загальнобудинковий вузол обліку природного газу був встановлений без погодження з мешканцями будинку, а тому його встановлення та нарахування вартості спожитого газу на підставі показників загальнобудинкового вузла обліку газу порушують права позивачки, оскільки в процесу обліку спожитого газу не відображається фактичне споживання газу кожним окремо споживачем багатоквартирного будинку, у квартирі якої відсутній лічильник.
51. Оскільки встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу проведено з порушенням вимог законодавства і порушує права позивачки, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшли правильного висновку про наявність підстав для зобов`язання 
ТОВ «Хмельницькгаз збут» здійснити позивачці перерахунок плати за газ, починаючи з 01 листопада 2017 року, виходячи з чинних протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян у квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники.
52. Задоволення судами попередніх інстанцій вказаних вимог є ефективним способом захисту прав ОСОБА_1 , а тому загалом є правильним висновок судів про відсутність підстав для визнання незаконними і протиправними дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» і ТОВ «Хмельницькгаззбут» щодо нарахування плати за обсягами спожитого газу та його доставки що встановлені з показників загальнобудинкового вузла обліку газу.
Щодо вимог про визнання протиправною відмови у встановленні індивідуального лічильника газу та зобов`язання встановити індивідуальний лічильник газу.
53. Відповідно до статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) предметом його регулювання є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
54. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
55. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (частина четверта статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів»).
56. Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
57. З метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання здійснюється приладовий облік природного газу (частина перша статті 18 Закону України «Про ринок природного газу»).
58. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.
59. За статтею 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (в редакції, чинній на час звернення із позовом до суду) газорозподільні підприємства зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 1 січня 2023 року.
60. Вирішуючи питання про те, за чий рахунок повинно проводитися фінансування робіт з оснащення лічильниками газу, необхідно керуватися частиною першою статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», згідно з якою фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.
61. Саме на Оператора ГРМ який здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою на відповідній території покладений обов`язок встановлення лічильників газу, лише оператор повинен вживати заходів щодо залучення інших джерел фінансування цих робіт і покладання такого обов`язку на споживача є неправомірним.
62. Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17, від 26 жовтня 2021 року у справі № 212/5836/17.
63. Вирішуючи спір, суди встановили, що з 01 жовтня 2023 року оператором ГРМ на території м. Хмельницька та Хмельницької області є Хмельницька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», до повноважень якої й належить вирішення питання щодо встановлення лічильників газу, а тому вимоги про зобов`язання АТ «Хмельницькгаз» встановити за адресою позивача за власний рахунок лічильник газу не підлягають задоволенню, оскільки заявлені до неналежного відповідача.
Щодо вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності з ненадання своєчасної та повної відповіді за зверненням від 22 вересня 2020 року та зобов`язання відповідачів надати таку відповідь.
64. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
65. Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
66. У статті 5 Закону України «Про звернення громадян» йдеться про те, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
67. В силу положень статей 19, 20 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівні та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.
68. Відмовляючи в задоволенні вимог в частині визнання протиправними дій (бездіяльності) з ненадання своєчасної та повної відповіді за зверненням ОСОБА_1 від 22 вересня 2020 року, суди, дослідивши матеріали справи, обґрунтовано виходили з того, що як ТОВ «Хмельницькгаз збут» 02 жовтня 
2020 року, так і Центр обслуговування клієнтів 08 листопада 2020 року, надали позивачці відповідь, яка відповідала вимогам Закону України «Про звернення громадян», та містила інформацію з порушених ОСОБА_1 питань. 
69. Крім того суди звернули увагу, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання та надходження відповідної заяви позивачки від 22 вересня 
2020 року до АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз».
Щодо відшкодування моральної шкоди.
70. Статтею 25 Закону України «Про звернення громадян» визначено право на відшкодування збитків, зокрема моральних, громадянину у зв`язку з порушенням вимог цього Закону. 
71. За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім чи близьких родичів.
72. Моральна шкода відшкодовується коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
73. Згідно з статтею 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
74. Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_2 посилалась на те, що відповідачі не надали повної, обґрунтованої відповіді на її звернення 
від 22 вересня 2020 року, у зв`язку із чим порушили вимоги Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про інформацію», чим спричинили їй моральну шкоду.
75. Суди, встановивши відсутність доказів вчинення відповідачами протиправних дій, з якими ОСОБА_1 пов`язувала завдання їй моральної шкоди, обґрунтовано відмовили у задоволенні позову у цій частині. 
76. З урахуванням обставин, встановлених у розглядуваній справі, висновки судів попередніх інстанцій по суті вирішення спору не суперечать висновкам, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17, від 26 жовтня 2021 року у справі № 212/5836/17, на які в касаційній скарзі посилається позивачка.
77. Положення статті 51 ЦПК України, передбачали право 
 ОСОБА_1 ініціювати залучення до участі у справі належного відповідача, проте вона таким правом не скористалась, а тому доводи касаційної скарги у відповідній частині підлягають відхиленню.
78. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
79. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija 
v. Spain від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
80. Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду є достатньо вмотивованими та містять висновки щодо питань, які мають значення для вирішення заявленого спору.
81. Наведені в обґрунтування касаційної скарги доводи не підтверджують наявності підстав для скасування оскаржених судових рішень, ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального і процесуального права та переважно спрямовані на переоцінку доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
82. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржені судові рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 02 жовтня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду 
від 24 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников