ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
просп. Науки, 5, м. Харків, 61612, телефон/факс (057)702 10 79, inbox@lg.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Харків Справа № 913/157/25
Провадження № 3/913/157/25

Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., за участю секретаря судового засідання Богуславської Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи за позовом 
керівника Сватівської окружної прокуратури Луганської області, м. Сватове Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:
1.Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області, м. Сватове Луганської області
2.Північно-східного офісу Держаудислужби, м. Харків
до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12», м. Дніпро
2.Комунального некомерційного підприємства «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області, м. Сватове Луганської області
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 284 709 грн 59 коп.

в присутності представників учасників справи:
від органу прокуратури – Богатирьова О.К. – прокурор відділу Харківської обласної прокуратури, посвідчення від 03.11.2025 № 083294;
від позивача-1 – Міткевич О.І. – керівник, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
від позивача-2 – представник не прибув;
від відповідача-1 – представник не прибув;
від відповідача-2 – Риженкова О.А. – керівник, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

в с т а н о в и в:

Керівник Сватівської окружної прокуратури Луганської області 20.05.2025 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах – Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області та Північно-східного офісу Держаудитслужби до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» та Комунального некомерційного підприємства «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області про:
- визнання недійсними додаткових угод від 28.01.2021 № 1, від 29.01.2021 № 2, від 01.02.2021 № 3, від 03.02.2021 № 5, від 04.02.2021 № 6, від 02.04.2021 № 7, від 21.04.2021 № 8, від 31.05.2021 № 9, від 01.06.2021 № 10, від 02.06.2021 № 11, від 13.07.2021 № 14 та від 14.07.2021 № 15 до договору на постачання природного газу від 06.01.2021 № 06/01-П, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12»;
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» на користь держави в особі Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області грошових кошти в сумі 284 709 грн 59 коп. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведених відкритих торгів 06.01.2021 між Комунальним некомерційним підприємством «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест», яке змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12», укладено договір на постачання природного газу № 06/01-П, до якого протягом січня-липня 2021 року було укладено ряд додаткових угод, якими змінювалася ціна за одиницю товару, зокрема, додаткові угоди від 28.01.2021 № 1, від 29.01.2021 № 2, від 01.02.2021 № 3, від 03.02.2021 № 5, від 04.02.2021 № 6, від 02.04.2021 № 7, від 21.04.2021 № 8, від 31.05.2021 № 9, від 01.06.2021 № 10, від 02.06.2021 № 11, від 13.07.2021 № 14 та від 14.07.2021 № 15, які на думку прокурора, укладено з порушенням приписів п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме, необґрунтовано збільшено ціну природного газу на 304,22%, тобто з перевищенням максимального ліміту у 10%, а також за відсутності документального підтвердження коливання ціни цього товару на ринку, що є підставою для визнання вказаних додаткових угод недійсними.
Крім того, в результаті укладення між Комунальним некомерційним підприємством «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» оспорюваних додаткових угод з порушенням вимог законодавства збільшено ціну на природний газ, з бюджету безпідставно сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» грошові кошти в сумі 284 709 грн 59 коп., які підлягають поверненню Сватівській міській військовій адміністрації Сватівського району Луганської області відповідно до ст.ст. 216, 1212 ЦК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В. 
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 26.05.2025 підтверджені підстави представництва керівником Сватівської окружної прокуратури Луганської області інтересів держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах – Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області та Північно-східного офісу Держаудислужби за заявленими позовними вимогами, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/157/25, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, повідомлено учасників справи про призначення справи до розгляду в підготовчому провадженні на 17.06.2025 об 11 год. 00 хв., зобов`язано прокурора протягом двох днів з дня отримання цієї ухвали надіслати відповідачу-1 копію позовної заяви та копії доданих до неї документів на адресу: пр. Поля Олександра, будинок 59, м. Дніпро, 49031, докази надіслання надати суду, встановлено відповідачам строк для подання відзивів, а також запропоновано відповідачу-1 повідомити про наявність електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або окремій підсистемі (модулі).
28.05.2025 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від керівника Сватівської окружної прокуратури Луганської області надійшли:
- заява від 27.05.2025 № б/н про долучення до матеріалів справи доказів направлення відповідачу-1 позовної заяви та копій доданих до неї документів; 
- клопотання від 27.05.2025 № б/н про витребування доказів, в якому прокурор просив витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» (пр. Поля Олександра, будинок 59, м. Дніпро, 49031, ідентифікаційний код 34933742) завірені належним чином копії актів приймання передачі/рахунків-фактур, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» та Сватівською обласною спеціальною школою, щодо приймання-передачі електричної енергії за договором від 06.01.2021 № 06/01-17.
У судовому засіданні 17.06.2025 брав участь представник органу прокуратури.
Позивач-1 правом на участь у судовому засіданні не скористався, хоча про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Позивач-2 правом на участь у судовому засіданні не скористався, хоча про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач-1 відзив не подав, правом на участь у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі в паперовій формі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: пр. Поля Олександра, будинок 59, м. Дніпро, 49031. Разом з тим, вказана ухвала 12.06.2025 повернулась до суду неврученою з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Відповідач-2 відзив не подав, правом на участь у судовому засіданні не скористався, хоча про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Представник органу прокуратури підтримав заявлене клопотання про витребування доказів.
Ухвалою суду від 17.06.2025 у задоволенні клопотання керівника Сватівської окружної прокуратури Луганської області від 27.05.2025 № б/н про витребування доказів відмовлено, зупинено провадження у справі № 913/157/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого перегляду, зобов`язано учасників справи повідомити Господарський суд Луганської області про усунення обставин, якими було зумовлено зупинення провадження у справі.
21.11.2025 Великою Палатою Верховного Суду ухвалено постанову у справі № 920/19/24, повний текст якої оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 15.12.2025.
Ухвалою суду від 24.12.2025 поновлено провадження у справі № 913/157/25, повідомлено учасників справи про призначення справи до розгляду в підготовчому провадженні на 13.01.2026 о 12 год. 00 хв., встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.
07.01.2026 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача-2 – Комунального некомерційного підприємства «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області надійшов відзив від 08.01.2026 № б/н, зареєстрований відділом організаційно-документального забезпечення роботи суду 08.01.2026, в якому відповідач-2 зазначив, що в межах договору на постачання природного газу від 06.01.2021 № 06/01-П сторонами було укладено 12 додаткових угод про збільшення вартості 1 куб.м. газу. При цьому кожне збільшення ціни 1 куб.м. газу відбувалось в межах 10%.
Крім того, з моменту укладення договору та по теперішній час до Комунального некомерційного підприємства «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області не надходила інформація від органів, які здійснюють контроль у сфері публічних закупівель та моніторинг процедури закупівлі, щодо порушення закладом охорони здоров`я та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» (ТОВ «Екотехноінвест») вимог Закону України «Про публічні закупівлі» при укладенні та виконанні зазначеного договору, а відсутність первинних документів, що підтверджують підстави укладення додаткових угод до договору, унеможливлюють повернення безпідставно сплачених бюджетних коштів шляхом звернення до суду з вимогами про застосування наслідків недійсності правочину.
Також відповідач-2 просить суд при прийнятті рішення врахувати позицію, викладену в окремій думців суддів Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24.
08.01.2026 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від позивача-1 – Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області та від відповідача-2 – Комунального некомерційного підприємства «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області надійшли заяви від 08.01.2026 № б/н про участь у судовому засіданні, призначеному на 13.01.2026 о 12 год 00 хв., та в усіх судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, які зареєстровані відділом організаційно-документального забезпечення роботи суду 09.01.2026.
Ухвалами суду від 09.01.2026 вищевказані заяви задоволено.
09.01.2026 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від позивача-1 – Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області надійшла заява від 09.01.2026 № б/н з актуальною адресою електронної пошти для запрошення до участі у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
12.01.2026 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від прокурора надійшла відповідь на відзив від 12.01.2026 № 1, зареєстрована відділом організаційно-документального забезпечення роботи суду 13.01.2026, в якій останній посилаючись на ч. 4 ст. 236 ГПК України, відповідно до якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норми права, викладені в постановах Верховного Суду, вважає доводи відповідача-2 щодо врахування правової позиції, викладеної в окремій думців суддів Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, необґрунтованими та безпідставними.
12.01.2026 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від позивача-1 – Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області надійшли письмові пояснення від 12.01.2026 № 08-14/97, зареєстровані відділом організаційно-документального забезпечення роботи суду 13.01.2026.
У судовому засіданні 13.01.2026 брав участь представник органу прокуратури.
Представники позивача-1 та відповідача-2 брали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Позивач-2 правом на участь у судовому засіданні не скористався, хоча про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач-1 відзив не подав, правом на участь у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений шляхом надсилання копії ухвали про поновлення провадження у справі в паперовій формі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: пр. Поля Олександра, будинок 59, м. Дніпро, 49031. 
Ухвалою суду 13.01.2026 закрито підготовче провадження, повідомлення учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті на 26.01.2026 о 12 год. 00 хв.
19.01.2026 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача-2 – Комунального некомерційного підприємства «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області надійшло клопотання від 19.01.2025 № б/н, зареєстроване відділом організаційно-документального забезпечення роботи суду 20.01.2026, про долучення до матеріалів справи листа Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Луганській області від 14.01.2026 № 201225-14/68-2026.
22.01.2026 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від позивача-1 – Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області надійшло клопотання від 22.01.2025 № б/н про долучення до матеріалів справи листа Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Луганській області від 14.01.2026 № 201225-14/68-2026.
У судовому засіданні 26.01.2026 брав участь представник органу прокуратури.
Представники позивача-1 та відповідача-2 брали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Позивач-2 правом на участь у судовому засіданні не скористався, хоча про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач-1 правом на участь у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений шляхом надсилання копії ухвали від 13.01.2026 в паперовій формі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: пр. Поля Олександра, будинок 59, м. Дніпро, 49031. 
У судовому засіданні 26.01.2026 представники органу прокуратури, позивача-1 та відповідача-2 виступили із вступним словом, суд з`ясував обставини справи, дослідив докази, а також представники органу прокуратури, позивача-1 та відповідача-2 виступили із заключним словом.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників органу прокуратури, позивача-1 та відповідача-2, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
01.12.2020 Комунальним некомерційним підприємством «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської районної ради Луганської області через електронну систему закупівель оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів на закупівлю 176200 куб.м. природного газу з очікуваною вартість 1 409 600 грн 00 коп. (ідентифікатор закупівлі: UA-2020-12-01-001007-а (том № 1, аркуш справи 39)).
Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій та звіту про результати проведення процедури закупівлі було подано три тендерні пропозиція такими учасниками: 1) Товариством з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест»; 2) Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД»; 3) Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (том № 1, аркуши справи 61, 42).
Первинна тендерна пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест» становила 930 336 грн 00 коп., Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД» – 1 033 941 грн 60 коп.; Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» – 1 181 949 грн 60 коп. 
Остаточна тендерна пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест» становила 916 240 грн 00 коп., Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД» – 921 526 грн 00 коп.; Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» – 1 181 949 грн 60 коп. 
За результатами автоматичної оцінки електронною системою закупівель вказаних тендерних пропозицій, пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест» визнана найбільш економічно вигідною, що підтверджується протоколом розкриття тендерних пропозицій (том № 1, аркуш справи 62).
06.01.2021 між Комунальним некомерційним підприємством «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської районної ради Луганської області, яке змінило найменування на Комунальне некомерційне підприємство «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області (далі за текстом – споживач, відповідач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» (далі за текстом – постачальник, відповідач-1), укладено договір на постачання природного газу № 06/01-П (далі за текстом – договір (том № 1, аркуші справи 63-65)).
За змістом вказаного договору строк поставки природного газу визначено з січня по грудень 2021 року, річний плановий обсяг газу – 176200 куб.м. за ціною 5,2 грн за 1 куб.м. з ПДВ загальною вартістю 916 240 грн 00 коп.
Протягом 2021 року до договору вносилися зміни на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закіпівлі» щодо збільшення вартості природного газу шляхом укладення таких додаткових угод (том № 1, аркуші справи 66-68, 70-76, 78-80):
- додатковою угодою від 28.01.2021 № 1 змінено умови з 01.01.2021 в частині збільшення ціни природного газу за 1 куб.м. до 5,7000 грн з ПДВ (+ 9,62% до початкової ціни);
- додатковою угодою від 29.01.2021 № 2 змінено умови з 03.01.2021 в частині збільшення ціни природного газу за 1 куб.м. до 6,2004 грн з ПДВ (+ 19,24% до початкової ціни);
- додатковою угодою від 01.02.2021 № 3 змінено умови з 08.01.2021 в частині збільшення ціни природного газу за 1 куб.м. до 6,8202 грн з ПДВ (+ 31,16% до початкової ціни);
- додатковою угодою від 03.02.2021 № 5 змінено умови з 12.01.2021 в частині збільшення ціни природного газу за 1 куб.м. до 7,5000 грн з ПДВ (+ 44,23% до початкової ціни);
- додатковою угодою від 04.02.2021 № 6 змінено умови з 15.01.2021 в частині збільшення ціни природного газу за 1 куб.м. до 8,2200 грн з ПДВ (+ 58,08% до початкової ціни);
- додатковою угодою від 02.04.2021 № 7 змінено умови з 15.03.2021 в частині збільшення ціни природного газу за 1 куб.м. до 9,04110 грн з ПДВ (+ 73,87% до початкової ціни);
- додатковою угодою від 21.04.2021 № 8 змінено умови з 14.04.2021 в частині збільшення ціни природного газу за 1 куб.м. до 9,76619 грн з ПДВ (+ 87,81% до початкової ціни);
- додатковою угодою від 31.05.2021 № 9 змінено умови з 01.05.2021 в частині збільшення ціни природного газу за 1 куб.м. до 10,40094 грн з ПДВ (+ 100,02% до початкової ціни);
- додатковою угодою від 01.06.2021 № 10 змінено умови з 05.05.2021 в частині збільшення ціни природного газу за 1 куб.м. до 11,23296 грн з ПДВ (+ 116,02% до початкової ціни);
- додатковою угодою від 02.06.2021 № 11 змінено умови з 10.05.2021 в частині збільшення ціни природного газу за 1 куб.м. до 12,24390 грн з ПДВ (+ 135,46% до початкової ціни);
- додатковою угодою від 28.06.2021 № 13 змінено умови з 01.06.2021 в частині збільшення ціни природного газу за 1 куб.м. до 13,46706 грн з ПДВ (+ 158,98% до початкової ціни);
- додатковою угодою від 13.07.2021 № 14 змінено умови з 01.07.2021 на період в частині збільшення ціни природного газу за 1 куб.м. до 14,81238 грн з ПДВ (+ 184,85% до початкової ціни);
- додатковою угодою від 14.07.2021 № 15 змінено умови з 05.07.2021 в частині збільшення ціни природного газу за 1 куб.м. до 15,81960 грн з ПДВ (+ 204,22% до початкової ціни).
Внаслідок укладення вказаних додаткових угод підвищилася ціна на природний газ з 5,2 грн до 15,81960 грн за 1 куб.м., тобто на 304,22% від ціни, визначеної основним договором.
Додатковою угодою від 12.08.2021 № 16 зменшено загальну суму договору до 744 438 грн 67 коп. (том № 1, аркуш справи 81).
Додатковою угодою від 13.08.2021 № 17 розірвано з 15.08.2021 договір за згодою сторін (том № 1, аркуш справи 82). 

Як зазначає прокурор, відповідач-1 на виконання умов договору на підставі актів приймання-передачі природного газу від 22.02.2021 № 660, № 662, від 04.03.2021 № 1218, від 07.04.2021 № 2088, № 2090, від 12.05.2021 № 3400, № 3401 передав, а відповідач-2 прийняв природний газ у загальному обсязі – 88 407,65 куб.м. та здійснив оплату отриманого товару у загальній сумі 744 405 грн 60 коп., що підтверджується доданою до позовної заяви роздруківкою про трансакції з Єдиного вебпорталу використання публічних коштів.
Також прокурор зазначає, що при укладенні оспорюваних додаткових угод порушено приписи п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме, необґрунтовано збільшено ціну природного газу на 304,22%, тобто з перевищенням максимального ліміту у 10%, а також за відсутності документального підтвердження коливання ціни цього товару на ринку, що є підставою для визнання додаткових угод недійсними на підставі ст. 215 ЦК України.
Крім того, відповідач-2 відповідно до ціни природного газу, зазначеної у договорі, повинен був сплатити за поставлений у січні-квітні 2021 року природний газ в загальному обсязі – 88 407,65 куб.м. грошові кошти у розмірі 459 719 грн 78 коп., натомість в результаті укладення додаткових угод з порушенням вимог законодавства сплатив 744 405 грн 60 коп., а отже з бюджету безпідставно сплачено відповідачу-1 грошові кошти в сумі 284 685 грн 81 коп., які підлягають поверненню Сватівській міській військовій адміністрації Сватівського району Луганської області на підставі ст.ст. 216, 1212 ЦК України.
Водночас прокурор у прохальній частині позову просить стягнути з відповідача-1 на користь позивача-1 грошові кошти в сумі 284 709 грн 59 коп.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом – ЦК України). 
Одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ст. 16 ЦК України, є визнання правочину недійсним, а загальні вимоги щодо недійсності правочину визначено ст. 215 цього Кодексу.
За приписами ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).
Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (аналогічна позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17).
Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Суд враховує, що у спірних правовідносинах сторони уклали договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України від 25.12.2015 № 922-VIII «Про публічні закупівлі» (далі за текстом – Закон № 922-VIII, тут і далі за текстом – у редакції, чинній станом на час укладення договору та оспорюваних додаткових угод до нього), який визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.
Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону № 922-VIII відносини, пов`язані із сферою публічних закупівель, регулюється виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 922-VIII договір про закупівлю визначається як господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього врегульовані ст. 41 Закону № 922-VIII, ч. 1 якої визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК України та ГК України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Частиною 1 ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 
У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (ч. 1 ст. 652 ЦК України). 
Частиною 4 ст. 41 Закону № 922-VIII визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
За загальним правилом істотні умови договору про закупівлю, однією з яких є ціна товару, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII). Однак зазначена норма передбачає випадки, коли допустима зміна істотних умов договору про закупівлю.
У спірних правовідносинах договір та оспорювані додаткові угоди до нього були укладені у період дії положень норм ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII у двох редакціях: 1) Закону № 114-IX (договір та додаткові угоди до нього №№ 1-3, 5-11) та 2) Закону № 1530-IX (додаткові угоди до договору №№ 13-15). 
Щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ)
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ, чинній на момент укладення договору та оспорюваних додаткових угод до нього №№ 1-3, 5-11) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
24.01.2024 Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі № 922/2321/22, в якій вирішувалось питання про те, чи дозволяють норми п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) збільшувати ціну товару більш ніж на 10% від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.
У пунктах 88-90 наведеної постанови Велика Палата Верховного Суду виснувала, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у разі зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, у порядку ст. 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 УК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинне перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Такий правовий висновок неодноразово також був викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.04.2024 у справі № 922/433/22, від 01.10.2024 у справі № 918/779/23, від 06.02.2025 у справі № 910/5182/24, від 18.02.2025 у справі № 925/889/23 тощо, де інтерпретовано та застосовано положення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII як імперативну норму, яка визначає верхню межу дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару – не більше 10% від ціни товару, погодженої сторонами в договорі про закупівлю.
Таким чином, згідно з положеннями п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) зміна ціни в договорі закупівлі допускається за таких умов:
- збільшення ціни за одиницю товару до 10%;
- збільшення ціни має бути пропорційне збільшенню ціни цього товару на ринку в разі коливання його ціни на ринку;
- така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
- така зміна може відбуватися не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю;
- обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
До того ж застосована законодавцем при формулюванні цієї норми конструкція «не частіше ніж один раз на 90 днів» фактично надає можливість вносити зміни до ціни товару неодноразово, але лише в межах дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару – не більше 10%.
Щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 1530-ІХ)
Законом № 1530-IX внесено зміни до Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) та викладено п. 2 ч. 5 ст. 41 цього Закону в такій редакції: «Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії».
Внесеними Законом № 1530-IX змінами у першому реченні п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII слова «підписання договору про закупівлю» замінені словами «підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару», а друге речення після слів «дизельного пального» доповнено словом «природного». Ці зміни полягали, зокрема, у корегуванні обмеження щодо мінімального 90-денного строку змін до ціни за одиницю товару після підписання договору про закупівлю. Водночас порогове значення у 10% залишилося незмінним і застосовується й надалі.
21.11.2025 Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі № 920/19/24, в якій вирішувалось питання щодо можливості зміни умов договору про закупівлю шляхом збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії, в т.ч. з урахуванням унесених Законом № 1530-ІХ змін до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII.
У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 1530-ІХ) зазначила, що на відміну від норм п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 114-ІХ, який урегульовував можливість збільшення ціни за одиницю товару не частіше ніж один раз на 90 днів лише з моменту підписання договору про закупівлю, положеннями цього пункту в редакції Закону № 1530-IX визначено, що строк зміни умов договору може відраховуватись як з моменту підписання договору, так і з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Тобто редакцією цієї норми законодавець передбачив лише можливість внесення зміни до ціни договору неодноразово: вперше - один раз у перші 90 днів з дня підписання договору; другий і подальші рази - один раз на 90 днів, які починаються з моменту останньої зміни ціни.
Іншими словами, зміни та доповнення до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанта визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.
Проте п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII як у редакції, викладеній Законом № 114-ІХ, так і в редакції, викладеній Законом № 1530-IX, однаково передбачено, що такі обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Водночас положення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII, у редакції Закону № 1530-IX, не містять змін щодо максимально можливого збільшення розміру ціни за одиницю товару, погодженої сторонами договору закупівлі, визначеної попередньою редакцією цієї норми на рівні не більше 10%. У будь-якому випадку загальний розмір збільшення ціни не може перевищувати 10% ціни, встановленої в договорі закупівлі.
Філологічне тлумачення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII свідчить, що зміна істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі допускається лише у випадках, прямо передбачених цією нормою. Одним із цих випадків є збільшення ціни товару, але за умови, що таке збільшення не може перевищувати нормативно визначеного відсоткового значення суми, встановленої в договорі про закупівлю, яке у п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII унормовано на рівні не більше 10%.
До того ж визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10% значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю.
У пунктах 150-155 наведеної постанови Велика Палата Верховного Суду виснувала, що норми п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми Закону № 922-VIII.
Інший підхід до розуміння положень п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII, який передбачає щоразу з кожним внесенням змін можливість збільшення ціни договору до 10%, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10% ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої.
Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону № 922-VIII.
Окрім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі.
До того ж застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10% пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.
Велика Палата Верховного Суду вважає, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10% при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.
Зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% не допускається, зокрема, у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Внесені зміни Законом № 1530-IX до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII не стосуються встановленої первісною редакцією цього Закону заборони збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10%, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII, повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару.
Отже, при укладенні спірних додаткових угод сторони мали керуватися обмеженнями, встановленими, зокрема, у п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII.
Судом встановлено, що у договорі на постачання природного газу від 06.01.2021 № 06/01-П сторони погодили всі істотні умови такі як предмет, ціну та строк виконання зобов`язань.
Так, виходячи з умов договору, сторонами погоджено річний плановий обсяг газу – 176 200 куб.м., фактичну ціну товару – 5,2 грн з ПДВ за 1 куб.м., загальну ціну договору – 916 240,00 грн.
Додатковими угодами від 28.01.2021 № 1, від 29.01.2021 № 2, від 01.02.2021 № 3, від 03.02.2021 № 5, від 04.02.2021 № 6, від 02.04.2021 № 7, від 21.04.2021 № 8, від 31.05.2021 № 9, від 01.06.2021 № 10, від 02.06.2021 № 11, від 28.06.2021 № 13, від 13.07.2021 № 14 та від 14.07.2021 № 15 до договору вартість газу за 1 куб.м. збільшено з 5,2 грн до 15,81960 грн., що призвело до значного підвищення ціни, а саме на 304,22% від ціни, визначеної основним договором, що суперечить вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII, якою передбачено, що ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.
Абзацом 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Отже, відповідач-2 мав беззаперечне право на отримання природного газу по ціні, визначеній в укладеному сторонами договорі, однак, підписав додаткові угоди, внаслідок чого ціна природного газу збільшилася на 304,22%.
Суд враховує, що для прийняття рішення про збільшення ціни товару у споживача повинні бути обґрунтовані підстави, зокрема, надані постачальником підтвердження (довідка, експертний висновок) компетентних органів (установ, організацій) про підвищення цін на ринку відповідної продукції.
Згідно з роз`ясненнями Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.
Перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним.
Незважаючи на те, що Законом № 922-VIII не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме відповідного до зміни ціни в договорі факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.
Суд зазначає, що укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Законом № 922-VIII, тим самим спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону № 922-VIII.
Сторонами зміни до договору внесені на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII, однак конкретного посилання на фактичні обставини, на підставі яких вносяться зміни до договору в додаткових угодах №№ 1-3, 5-11, 13-15, не зазначено та документально не підтверджено, більш того, не відповідає фактичним обставинам, що склалися на ринку природного газу на той час.
Так, додатковими угодами №№ 1-3, 5-11, 13-15 сторонами неодноразово збільшувалась ціна на природний газ за 1 куб.м. з 5,2 грн до 15,81960 грн.
В обґрунтування укладення додаткових угод зазначено підстави, передбачені п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII у зв`язку із збільшенням вартості на природний газ на ринку, при цьому документальне обґрунтування коливання цін на ринку для укладення сторонами зазначених додаткових угод відсутнє.
Внаслідок укладення додаткових угод до договору, за відсутності коливання ціни такого товару на ринку, сторони в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII змінили ціну за одиницю товару, чим збільшили його вартість більше ніж на 10%. За відсутності документального підтвердження ціна товару виросла з 5,2 грн до 15,81960 грн за 1 куб.м. газу, тобто до 304,22 % від початкової ціни.
Крім того, згідно даних Української енергетичної біржі середньозважена ціна (післяплата) на природний газ станом на 06.01.2021 становила 7573,23 грн за тис.куб.м., а відповідач-1 взяв на себе зобов`язання постачати газ за ціною, з урахуванням ПДВ, у розмірі 5200,00 грн за тис.куб.м.
Тобто на момент укладення договору відповідачу-1 було достеменно відомо про ринкову вартість природного газу, яка як зазначено, була значно вище за пропозицію переможця, проте постачальник взяв на себе зобов`язання щодо поставки природного газу саме по нижчій ціні, передбаченій тендерною пропозицією.
Таким чином, враховуючи викладене, зокрема, те, що укладення додаткових угод від 28.01.2021 № 1, від 29.01.2021 № 2, від 01.02.2021 № 3, від 03.02.2021 № 5, від 04.02.2021 № 6, від 02.04.2021 № 7, від 21.04.2021 № 8, від 31.05.2021 № 9, від 01.06.2021 № 10, від 02.06.2021 № 11, від 28.06.2021 № 13, від 13.07.2021 № 14, від 14.07.2021 № 15 до договору призвело до збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору, а також з огляду на те, що додаткові угоди були укладені без належного обґрунтування та документального підтвердження коливання ціни, всупереч нормам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII, суд дійшов висновку, що застосування у вказаних додаткових угодах підвищення ціни на природний газ, який постачався у січні-квітні 2021 року, не відповідає вимогам чинного законодавства у сфері закупівель, що є підставою для визнання їх недійсними в силу приписів ст.ст. 203, 215 ЦК України.
Разом з тим, прокурором заявлені вимоги про визнання недійсними додаткових угод №№ 1-3, 5-11, 14-15, в той час як і додатковою угодою № 13 збільшувалася ціна природного газу більше ніж на 10% без належного обґрунтування та документального підтвердження коливання ціни, але прокурор не просить визнати її недійсною.
З урахуванням наведеного, позовні вимоги про визнання недійсними додаткових угод №№ 1-3, 5-11, 14-15 до договору на постачання природного газу від 06.01.2021 № 06/01-П, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12», є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо повернення коштів
Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
За приписами п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.
Відповідно до даних підрозділу «Специфікація» розділу «Акт/Накладна до договору № 06/01-П від 06.01.2021» Єдиного вебпорталу використання публічних коштів відповідач-1 виконуючи зобов`язання за договором передав, а відповідач-2 прийняв природний газ за актами приймання-передачі:
- від 22.02.2021 № 660 в обсязі 2345 куб.м. за ціною 7,50 грн на загальну суму 17 589 грн 16 коп.; 

- від 22.02.2021 № 662 в обсязі 18431 куб.м. за ціною 8,22 грн на загальну суму 151 509 грн 23 коп.;
- від 04.03.2021 № 1208 в обсязі 28989 куб.м. за ціною 8,22 грн на загальну суму 246 509 грн 58 коп.;
- від 07.04.2021 № 2088 в обсязі 176200 куб.м. за ціною 8,22 грн на загальну суму 120 583 грн 30 коп.;
- від 07.04.2021 № 2090 в обсязі 14669,5 куб.м. за ціною 9,04 грн на загальну суму 132 628 грн 42 коп.;
- від 12.05.2021 № 3400 в обсязі 7556,9 куб.м. за ціною 9,04 грн на загальну суму 68 323 грн 24 коп.;
- від 12.05.2021 № 3401 в обсязі 7470,4 куб.м. за ціною 9,77 грн на загальну суму 7 295 грн 74 коп.
Комунальним некомерційним підприємством «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» кошти за поставлений природний газ на загальну суму 744 438 грн 67 коп. за фактичними цінами, встановленими на підставі додаткових угод №№ 5-8, що підтверджується роздрукованою прокурором інформацією про трансакції з Єдиного вебпорталу використання публічних коштів та наданою відповідачем-2 випискою за період з 01.01.2021 по 31.12.2021:
- трансакція № 196117026, платіжний документ № 7 на суму 17 589 грн 16 коп. (призначення платежу – оплата природного газу за період з 13.01.2021 по 14.01.2021, акт від 22.02.2021 № 660);
- трансакція № 196117028, платіжний документ № 8 на суму 151 509 грн 23 коп. (призначення платежу – оплата природного газу за період з 15.01.2021 по 31.01.2021, акт від 22.02.2021 № 662);
- трансакція № 197030413, платіжний документ № 24 на суму 246 509 грн 58 коп. (призначення платежу – оплата природного газу за період з 01.02.2021 по 28.02.2021, акт від 04.03.2021 № 1208);
- трансакція № 199436446, платіжний документ № 72 на суму 120 583 грн 30 коп. (призначення платежу – оплата природного газу за період з 01.03.2021 по 14.03.2021, акт від 07.04.2021 № 2088);
- трансакція № 199436445, платіжний документ № 73 на суму 132 628 грн 42 коп. (призначення платежу – оплата природного газу за період з 15.03.2021 по 31.03.2021, акт від 07.04.2021 № 2090);
- трансакція № 202359612, платіжний документ № 110 на суму 68 323 грн 24 коп. (призначення платежу – оплата природного газу за період з 01.04.2021 по 13.04.2021, акт від 12.05.2021 № 3400);
- трансакція № 202359613, платіжний документ № 111 на суму 7 295 грн 74 коп. (призначення платежу – оплата природного газу за період з 14.04.2021 по 30.04.2021, акт від 12.05.2021 № 3401).
Суд перевірив інформацію, розміщену у Єдиному вебпорталі використання публічних коштів та встановив, що перераховані відповідачем-2 кошти за поставлений природний газу у лютому, березні 2021 року та за період з 14.04.2021 по 30.04.2021 не відповідають обсягу поставленого природного газу в ці періоди.
Так, згідно акта приймання-передачі вiд 04.03.2021 № 1208 споживачу було поставлено 28989 куб.м. природного газу за ціною 8,22 грн з ПДВ, оплачено 246 509 грн 58 коп. При перемноженні кількості поставленого газу на ціну за одиницю з ПДВ (28989 х 8,22) виходить 238 289 грн 58 коп., тобто кількість фактично сплачених коштів відрізняється від тієї, що зазначена у трансакції № 197030413 та наданій відповідачем-2 виписці. При діленні суми оплати на ціну за одиницю з ПДВ (246509,58 : 8,22) виходить 29989 куб.м. Таким чином кількість поставленого природного газу за період з 01.02.2021 по 28.02.2021, за який відповідачем-2 сплачено 246 509 грн 58 коп., складає 29989 куб.м.

Згідно акта приймання-передачі вiд 07.04.2021 № 2088 споживачу було поставлено 176200 куб.м. природного газу за ціною 8,22 грн з ПДВ, оплачено 120 583 грн 30 коп. При перемноженні кількості поставленого газу на ціну за одиницю з ПДВ (176200 х 8,22) виходить 1 448 364 грн 00 коп., тобто кількість фактично сплачених коштів відрізняється від тієї, що зазначена у трансакції № 199436446 та наданій відповідачем-2 виписці. При діленні суми оплати на ціну за одиницю з ПДВ (120583,30 : 8,22) виходить 14669,50 куб.м. Таким чином кількість поставленого природного газу за період з 01.03.2021 по 14.03.2021, за який відповідачем-2 сплачено 120 583 грн 30 коп., складає 14669,50 куб.м.
Згідно акта приймання-передачі вiд 07.04.2021 № 2090 споживачу було поставлено 14669,5 куб.м. природного газу за ціною 9,04 грн з ПДВ, оплачено 132 628 грн 42 коп. При перемноженні кількості поставленого газу на ціну за одиницю з ПДВ (14669,50 х 9,04) виходить 132 612 грн 28 коп., тобто кількість фактично сплачених коштів відрізняється від тієї, що зазначена у трансакції № 199436445 та наданій відповідачем-2 виписці. При діленні суми оплати на ціну за одиницю з ПДВ (132628,42 : 9,04) виходить 14671,29 куб.м. Таким чином кількість поставленого природного газу за період з 15.03.2021 по 31.03.2021, за який відповідачем-2 сплачено 132 628 грн 42 коп., складає 14671,29 куб.м.
Згідно акта приймання-передачі вiд 12.05.2021 № 3401 споживачу було поставлено 7470,4 куб.м. природного газу за ціною 9,77 грн з ПДВ, оплачено 7 295 грн 74 коп. При перемноженні кількості поставленого газу на ціну за одиницю з ПДВ (7470,4 х 9,77) виходить 72 985 грн 80 коп., тобто кількість фактично сплачених коштів відрізняється від тієї, що зазначена у трансакції № 202359613 та наданій відповідачем-2 виписці. При діленні суми оплати на ціну за одиницю з ПДВ (7295,74 : 9,77) виходить 746,749232 куб.м. Таким чином кількість поставленого природного газу за період з 14.04.2021 по 30.04.2021, за який відповідачем-2 сплачено 7 295 грн 74 коп., складає 746,749232 куб.м.
Таким чином, за період з 13.01.2021 по 30.04.2021 відповідачу-2 передано природний газ в обсязі 88409,44 куб.м. 
При цьому, відповідно до ціни природного газу, зазначеної у договорі, ціна за одиницю товару якого складала 5,2 грн з ПДВ за 1 куб.м., відповідач-2 мав би сплатити за поставлений природний газ в обсязі 88409,44 куб.м. грошові кошти в сумі 459 729 грн 08 коп., натомість в результаті укладення додаткових угод №№ 5-8, за якими поставка природного газу здійснювалась за завищеною ціною, сплатив 744 438 грн 67 коп.
З урахуванням того, що додаткові угоди №№ 5-8 є недійсними та не породжують правових наслідків, то підстава для оплати природного газу за встановленою у них ціною відпала, а тому грошові кошти в сумі 284 709 грн 59 коп. відповідач-1 має повернути на підставі ст.ст. 216, 1212 ЦК України.
Стосовно того, що саме на користь позивача-1 – Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області слід повертати безпідставно сплачені Комунальним некомерційним підприємством «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області кошти, суд зазначає наступне.
Правовий статус розпорядників бюджетних коштів, їх повноваження та відповідальність визначені положеннями Бюджетного кодексу України та підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, якою затверджено Порядок складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ (далі за текстом – Порядок).
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Бюджетного кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. 
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України головні розпорядники бюджетних коштів – бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до ст. 22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень.
Розпорядник нижчого рівня – розпорядник, який у своїй діяльності підпорядкований відповідному головному розпоряднику та (або) діяльність якого координується через нього (абзац 3 п. 7 Порядку).
Відповідно до п. 47 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів – бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я, середньострокових зобов`язань за державними контрактами (договорами) щодо закупівлі озброєння, військової техніки, зброї і боєприпасів та здійснення витрат бюджету.
Бюджетне асигнування – повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження. Бюджетне зобов`язання – будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому. Бюджетне призначення – повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, надане цим Кодексом, законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), яке має кількісні, часові і цільові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування (пункти 6, 7 та 8 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України).
Абзацами 1 та 2 п. 5 Порядку визначено, що установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених та погоджених у випадках передбачених цим Порядком, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціальною фонду. Установи мають право брати бюджетні зобов`язання та здійснювати платежі в межах бюджетних асигнувань установлених затвердженими та погодженими у випадках, передбачених цим Порядком, кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.
За змістом абз. 2 п. 43 Порядку розпорядники мають право провадити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.
Згідно з п. 1.2 Статуту Комунального некомерційного підприємства «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області, затвердженого рішенням 10 сесії Сватівської міської ради Луганської області восьмого скликання від 12.08.2021 № 10/12 (який знаходиться у відкритому доступі на сайті Сватівської міської громади), засновником, власником та органом управління майном підприємства є Сватівська міська рада Луганської області.
Джерелами формування майна та коштів підприємства є кошти місцевих бюджетів (бюджетні кошти) (п.п. 5.3.2 п. 5.3 Статуту).
Указом Президента України від 23.09.2022 № 665/2022 «Про утворення  військових  адміністрацій населених пунктів у Луганській області» на виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану» утворено Сватівську міську військову адміністрацію Сватівського району Луганської області.
Постановою Верховної Ради України від 03.11.2022 № 2705-IX «Про здійснення начальниками військових адміністрацій населених пунктів у Сватівському, Старобільському, Щастинському районах Луганської області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що у період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування начальники Сватівської міської, Білокуракинської, Красноріченської, Лозно-Олександрівської, Нижньодуванської, Троїцької селищних та Коломийчиської сільської військових адміністрацій Сватівського району, Старобільської міської, Біловодської, Білолуцької, Марківської, Міловської, Новопсковської селищних, Чмирівської та Шульгинської сільських військових адміністрацій Старобільського району, Щастинської міської, Новоайдарської, Станично-Луганської селищних, Нижньотеплівської та Широківської сільських військових адміністрацій Щастинського району Луганської області крім повноважень, віднесених до їх компетенції Законом України «Про правовий режим воєнного стану», здійснюють повноваження відповідних сільських, селищних та міських рад, їх виконавчих комітетів, відповідних сільських, селищних, міських голів; апарати Коломийчиської, Нижньотеплівської, Чмирівської, Широківської, Шульгинської сільських, Біловодської, Білокуракинської, Білолуцької, Красноріченської, Лозно-Олександрівської, Марківської, Міловської, Нижньодуванської, Новоайдарської, Новопсковської, Станично-Луганської, Троїцької селищних, Сватівської, Старобільської, Щастинської міських рад та їх виконавчих комітетів, інші виконавчі органи (з урахуванням абзацу третього пункту 1 частини другої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»), комунальні підприємства, установи та організації відповідних територіальних громад підпорядковуються начальникам відповідних військових адміністрацій населених пунктів у Сватівському, Старобільському, Щастинському районах Луганської області.
Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що військові адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про критичну інфраструктуру», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Повноваження військових адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Військові адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють повноваження із складання та затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього, забезпечення виконання відповідного бюджету; управління закладами освіти, установами освіти, закладами охорони здоров`я, культури, фізичної культури і спорту, надавачами соціальних послуг, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними, підлітковими закладами за місцем проживання; організації їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення; організації надання ними послуг, у тому числі соціальних (п.п. 5, 15 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»). 
Відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» начальник військової адміністрації є розпорядником бюджетних коштів.
Крім того, джерелом фінансування закупівлі № UA-2020-12-01-001007-а є кошти місцевого бюджету. 
Таким чином, у спірних правовідносинах, які виникли щодо процедури закупівлі прирордного газу за договором на постачання природного газу від 06.01.2021 № 06/01-П, Комунальне некомерційне підприємство «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області діє як розпорядник нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником в обсязі та в межах видатків, що визначені розпорядником бюджетних коштів вищого рівня – Сватівською міською військовою адміністрацією Сватівського району Луганської області.
Отже, зважаючи на те, що отримані відповідачем-1 грошові кошти в сумі 284 709 грн 59 коп., є такими, що були безпідставно одержані (підстава їх набуття відпала), тому вказані кошти слід стягнути з відповідача-1 на користь позивача-1.
Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення коштів в сумі 284 709 грн 59 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. 
Щодо врахування при прийнятті рішення правової позиції, викладеної в окремій думці суддів Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
За приписами ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норми права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу відповідача-2, що окрема думка судді Великої Палати Верховного Суду не має обов`язкової сили для інших судів, оскільки лише висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду, є обов`язковими. Окрема думка відображає позицію лише одного або кількох суддів, які не погодилися з думкої більшості, та є похідною від правової позиції, яка покладена в основу рішення суду і жодним чином не змінює та не впливає на набуття чинності судовим рішенням. 
Тому, правова позиція, викладена в окремій думці суддів Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, не може бути застосвана при прийнятті рішення у цій справі, оскільки не має обов`язкової сили.
Щодо розподілу судового збору
Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 цієї статті, в електронній формі – застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір» (п. 8.23 постанови).
Оскільки позов був поданий через підсистему «Електронний суд», тому прокурор повинен був сплатити судовий збір в сумі 32 485 грн 32 коп. 
Судом встановлено, що при зверненні з позовною заявою прокурором сплачено судовий збір в сумі 32 853 грн 75 коп., що підтверджується інструкцією від 08.04.2025 № 228. 
Таким чином, прокурором під час звернення з позовом до суду сплачена сума судового збору в більшому розмірі, яка повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»), тому суд не вирішує питання про повернення судового збору, оскільки клопотання про його повернення не подавалось.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову в сумі 32 485 грн 32 коп. покладається на відповідачів в рівних частках.
У судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено скорочене рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 

в и р і ш и в:

1.Позов керівника Сватівської окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: 1.Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області та 2.Північно-східного офісу Держаудислужби до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» та 2.Комунального некомерційного підприємства «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 284 709 грн 59 коп. задовольнити в повному обсязі.
2.Визнати недійсними додаткові угоди від 28.01.2021 № 1, від 29.01.2021 № 2, від 01.02.2021 № 3, від 03.02.2021 № 5, від 04.02.2021 № 6, від 02.04.2021 № 7, від 21.04.2021 № 8, від 31.05.2021 № 9, від 01.06.2021 № 10, від 02.06.2021 № 11, від 13.07.2021 № 14 та від 14.07.2021 № 15 до договору на постачання природного газу від 06.01.2021 № 06/01-П, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області (місцезнаходження: провулок Промисловий, будинок 11, м. Сватове, Сватівський район, Луганська область, 92600, ідентифікаційний код 42974427) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» (місцезнаходження: пр. Поля Олександра, будинок 59, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49031, ідентифікаційний код 34933742).

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12», місцезнаходження: пр. Поля Олександра, будинок 59, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49031, ідентифікаційний код 34933742 на користь Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області, місцезнаходження: пл. 50 річчя Перемоги, будинок 36, м. Сватове, Сватівський район, Луганська область, 92600, ідентифікаційний код 44793830 грошові кошти в розмірі 284 709 грн 59 коп., видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12», місцезнаходження: пр. Поля Олександра, будинок 59, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49031, ідентифікаційний код 34933742 на користь Луганської обласної прокуратури, місцезнаходження: вул. Богдана Ліщини, будинок 27, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний код 02909921 судовий збір в сумі 16 242 грн 66 коп., видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5.Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Сватівська багатопрофільна лікарня» Сватівської міської ради Луганської області, місцезнаходження: провулок Промисловий, будинок 11, м. Сватове, Сватівський район, Луганська область, 92600, ідентифікаційний код 42974427 на користь Луганської обласної прокуратури, місцезнаходження: вул. Богдана Ліщини, будинок 27, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний код 02909921 судовий збір в сумі 16 242 грн 66 коп., видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

7.Повне рішення складено – 02.02.2026.

Суддя Андрій СЕКІРСЬКИЙ