ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року	Львів	Справа № 260/1388/25 пров. № А/857/23267/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача Матковської З.М.,
суддів Гінди О. М., Ніколіна В. В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 260/1388/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії (головуючий суддя першої Дору Ю.Ю., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Ужгород, дата складання повного тексту рішення 30 квітня 2025 року),-
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - третя особа), яким просить суд:
визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії №072050012316 від 14 жовтня 2024 року.
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 з 27 жовтня 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту “б” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” зарахувавши до пільгового стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 період роботи з 23 травня 1984 року по 15 жовтня 1997 року на посаді “шліфувальник” на заводі “МУКАЧЕВОПРИБОР”.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з огляду на наявність необхідного стажу роботи, зокрема, на заводі “Мукачівприлад”, правонаступник ПрАТ “Мукачівприлад” з 23 травня 1984 року (наказ №249 від 17.05.1984 р) по 15 жовтня 1997 року (наказ №132 від 16.10.1997 р) на посадах: шліфувальниці інструментальний цех №21, яка відносить до Списку №2 позивач набула право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV.
Позивач вважає, що рішення №072050012316 від 14.10.2024 року є протиправним, таким, що порушує соціальні права право ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення, а тому просить скасувати це рішення.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 260/1388/25 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 14.10.2024 року за № 072050012316 про відмову у призначенні пенсії.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, яка полягає в не зарахуванні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV періодів роботи з 23 травня 1984 року по 15 жовтня 1997 року включно на посадах учениці шліфувальника, шліфувальник 2 розряду, шліфувальником згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 23.05.1984 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV періоди роботи з 23 травня 1984 року по 15 жовтня 1997 року включно на посадах учениці шліфувальника, шліфувальник 2 розряду, шліфувальником згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 23.05.1984 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду Україні в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за частиною 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV та відповідно до вимог ч. 5 ст. 45 цього Закону, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Головним управління Пенсійного фонду України у Київській області подано апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт покликається на те, що за результатами розгляду поданих документів органом Пенсійного фонду України встановлено, що всі періоди роботи згідно поданих документів зараховано, страховий стаж особи становить 27 років 7 місяців 22 дні.. Вказує, що пільговий стаж за Списком №2 у позивача відсутній, оскільки заявницею не надано пільгову довідку. Вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області правомірно було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №072050012316 від 14.10.2024 року. Посилається на приписи Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV та зазначає про право на пенсію незалежно від віку за умови наявності необхідного пільгового стажу (25 років).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові не оскаржується, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки спірним правовідносинам у цій частині.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 27 жовтня 2023 року позивач звернулася до відповідача із заявою в якій просила призначити пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку передбаченого пунктом “б” ч.1 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Листом №0700-0201-8/62744 від 08.11.2023 р Відповідач надав Позивачу Рішення про відмову у призначенні пенсії №072050012316 від 03.11.2023 року. Так, Відповідач повідомив: “страховий стаж особи становить 27 років 7 місяців 22 дні; необхідний пільговий стаж на роботах із важкими і шкідливими умовами праці визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”(список №2) становить 10 років.
Відповідно до пункту 20 “Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених постановою КМУ від 12.08.1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугою років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку , визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. 
За даними документами пільговий стаж відсутній. Відмовити в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 частини другої статті 14 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (список №2), оскільки заявниця не набула необхідного пільгового стажу. 
Відповідно до ст. 105 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” відмовлено в призначенні на пенсії за віком на пільгових умовах. 
В травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом щодо оскарження Рішення про відмову у призначенні пенсії №072050012316 від 03.11.2023 року, справа № 260/3668/24.
За результатами розгляду справи №260/3668/24 прийнято рішення про задоволення позову частково. Так, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року позов ОСОБА_1 , в особі представника Глаголи Галини Петрівни до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 072050012316 від 03 листопада 2023 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 жовтня 2023 року, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення. Рішення набуло законної сили 02 жовтня 2024 року.
На виконання вказаного рішення суду відповідачем було повторно розглянуто заяву позивача від 27.10.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №072050012316 від 14.10.2024 року, в якому відповідач посилається на приписи Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV та зазначає про право на пенсію незалежно від віку за умови наявності необхідного пільгового стажу (25 років).
У рішенні зазначено, що страхових стаж особи становить 26 років 6 місяців 26 днів. Пільговий стаж за Списком №2 відсутній, оскільки заявницею не надано пільгову довідку.
Крім того, у вказаному рішенні відповідач знову посилається на положення Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зазначає, що заявницею надано сканкопію з ксерокопії паспорта.
Позивач вважає рішення пенсійного органу про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а не зарахування періодів його роботи до пільгового стажу необґрунтованим, а тому звернулася до суду з даною позовною заявою.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що загальне посилання відповідача у спірному рішенні на положення статті 114 Закону № 1058-ІV щодо наявності необхідного пільгового стажу та без обґрунтування причин неврахування періодів трудової діяльності за трудовою книжкою у пільговий стаж, свідчить про необґрунтованість такого рішення, оскільки ставить позивача у стан правової невизначеності, що безумовно є порушенням прав останнього.
Суд першої інстанції вказав, що доводи відповідача стосовно документального підтвердження спірного періоду роботи позивача пільговою довідкою не беруться судом до уваги, оскільки записи про періоди трудової діяльності за Списком№2 наявні у трудовій книжці, яка була подана відповідачу.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору, оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IVпенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За змістом частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Частиною 5 статті 114 № 1058-IV встановлено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Як вбачається з рішення пенсійного органу, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області посилається на приписи Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV та зазначає про право на пенсію незалежно від віку за умови наявності необхідного пільгового стажу (25 років).
У рішенні зазначено, що страхових стаж особи становить 26 років 6 місяців 26 днів. Пільговий стаж за Списком №2 відсутній, оскільки заявницею не надано пільгову довідку.
Частинами 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 14 Закону №1788-ХІІ визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до п.1-3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у відповідному Списку, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.
До позовної заяви долучено копію трудової книжки позивача, у якій містяться відповідні записи, що підтверджують роботу позивача у спірні періоди.
Так, відповідно до записів №1, №2, №3, №4 трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач працювала на заводі Мукачівприлад, правонаступник ПрАТ “Мукачівприлад” 23 травня 1984 року (наказ №249 від 17.05.1984 р) по 15 жовтня 1997 року (наказ №132 від 16.10.1997 р) на посадах учениця шліфувальника, шліфувальник 2 розряду, шліфувальником, яка відносить до Списку №2 . 
Колегія суддів зазначає, що спірні періоди виконані без перекреслень, записи про періоди роботи позивача зроблені у чіткій послідовності.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що трудова книжка позивача містить неправдиві або недостовірні відомості щодо періодів трудової діяльності.
Отже, вказані періоди роботи позивача підтверджено записами трудової книжки, жодних зауважень щодо змісту цих записів пенсійним органом в оскаржуваному рішенні не зазначено.
Період роботи позивача з 23 травня 1984 року по 15 жовтня 1997 року на посадах учениця шліфувальника, шліфувальник 2 розряду, шліфувальником відносяться до посад та професій, які передбачені частиною 2 статті 114 Закону № 1058-ІV та вищевказаними Списками робіт і професій.
Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що пенсійним органом протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 23 травня 1984 року по 15 жовтня 1997 року.
Доводи відповідача стосовно документального підтвердження спірного періоду роботи позивача пільговою довідкою не беруться судом до уваги, оскільки записи про періоди трудової діяльності за Списком№2 наявні у трудовій книжці, яка була подана відповідачу.
Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ефективним способом захисту порушеного права позивача в цій справі буде зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 з 23 травня 1984 року по 15 жовтня 1997 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за частиною 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV та відповідно до вимог ч. 5 ст. 45 цього Закону, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 260/1388/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін