Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року       м. Рівне

Справа № 556/306/24
Провадження № 23-з/4815/1/26

Рівненський апеляційний суд у складі судді Ковальчук Н. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Полюховича О. І. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Рівненського апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2025 року.

29 грудня 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Полюховича О. І., покликаючись на те, що у цій справі уже відбулось формування упередженої думки, як у зазначеного судді, так і у всього складу суддів Рівненського апеляційного суду загалом щодо правовідносин, які виникли у зв`язку з притягненням його ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності, що, на його переконання, позбавляє суд апеляційної інстанції можливості ухвалити законне судове рішення та провести неупереджений судовий розгляд поданої ним апеляційної скарги.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 05 січня 2026 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Полюховича О. І. у справі № 556/306/24за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2025 року, передано до канцелярії Рівненського апеляційного суду для проведення автоматизованого розподілу та визначення судді для розгляду заяви про відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2026 року заява ОСОБА_1 про відвід судді передана для розгляду судді Ковальчук Н. М.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про відвід судді Полюховича О. І., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заява до задоволення не підлягає з наступних підстав. 

Враховуючи, що питання відводу чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП, то з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії права, найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права, а саме - статті 75 КПК України, та керуванні нею при вирішенні питання про відвід чи самовідвід судді.

За змістом цієї норми суддя не може брати участь у провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим. Тобто, відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, яка заявила відвід, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні (ст. 80 КПК України).

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Крім того, ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Так, для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він невмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

ОСОБА_1 не надано жодного доказу на підтвердження викладених у заяві про відвід судді обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді Полюховича О. І.

ОСОБА_1 не наведено передбачених законом підстав для відводу судді.

Інших підстав, які передбачені законом, що виключають можливість участі судді Полюховича О. І. у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2025 року, також не встановлено.

На підставі наведеного, обставини, зазначені у заяві про відвід судді, не можуть бути підставою для відводу, а тому слід прийти до висновку про безпідставність заявленого відводу та відмову у задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ , ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Полюховича О. І. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2025 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду Ковальчук Н. М.