П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/11711/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П. 
Суддя-доповідач - Капустинський М.М. 
12 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М. 
суддів: Шидловського В.Б.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Хмельницької митниці в якому просить визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості № UA400040/2025/000001/1 від 06.01.2025 р. та Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA400040/2025/000003 від 06.01.2025.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач протиправно прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, адже подані документи підтверджують числове значення заявленої митної вартості товарів.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості UA400040/2025/000001/1 від 06.01.2025.
Визнано протиправною та скасовано картку відмови Хмельницької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2025/000003 від 06.01.2025.
Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" судовий збір в розмірі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Зазначає, що документи, подані на виконання ч.2-3 ст.53 МКУ, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Вказує, що при перевірці документів було встановлено, що рахунок-фактура (інвойс) №GRVT241019-3 складено 19.10.2024 р., згідно з яким оцінювана партія товару має коштувати 42 200,00 дол. США. В той самий час Позивачем надано банківські платіжні документи № 240903/001400785, № 240919/001415982 та № 241213/001495537 видані 03.09.2024, 19.09.2024 та 13.12.2024 на суми 13800,00 дол. США, 95400 дол. США, 108640,00 дол. США відповідно та призначення платежу «Авансовий платіж за захист рослин згідно з контрактом №VIT-GL-2024.3 від 30.08.2024». Відповідно до пунктів 4 та 5 частини 2 статті 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Таким чином, обов`язковою ознакою цих документів визначено те, що їх можна ідентифікувати з оцінюваними товарами. Проте в даному випадку ідентифікувати оцінювані товари з наданими SWIFT-переказами – неможливо: ні за конкретними описом та кількістю товару, на за «відсилочним» комерційним документом (рахунок), ні – по сумі оплати (сума, вказана у рахунку, не відповідає жодній сумі у цих платіжних документах). Отже, оплата здійснена за невизначений товар, за невстановлену кількість та вартість товарів відповідно до виставленого продавцем рахунку.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що згідно умов Контракту № VIT-GL-2024.3 від 30.08.2024 року та Додатку № 1 від 30.08.2024 р. поставка товару – Баклер, РК (гліфосат у вигляді ізопропіламінної солі 480 г/л в кислотному еквіваленті 360 г/л) у кількості 80 000 л. та Баклер Форте, РК (калійна сіль гліфосату, 550 г/л), здійснюється на умовах FOB Shanghai (China).
Додатком № 1 в редакції від 30.08.2024 року було визначено наступні умови оплати: - 5% попередньої оплати, що становить 13 800,00 USD, Покупець сплачує повністю або частинами на підставі рахунку; -25% попередньої оплати, що становить 69 000,00 USD, Покупець оплачує повністю або частинами на підставі наданого Продавцем бронювання морської лінії та фотодоказу палетування товару, на кожну партію товару окремо; - 70% попередньої оплати, що становить 193 200,00 USD, Покупець оплачує повністю або частково на підставі наданої Продавцем копії коносамента, на кожну партію відвантаженого товару до прибуття товару в порт.
Додатковою угодою № 1 від 13.09.2024 р. до Контракту № VIT-GL-2024.3 від 30.08.2024 року, Сторонами було погоджено зміну умов договору поставки з FOB Shanghai (China) на CIF Constanta (Romania) та здійснено перегляд вартості Товару, зокрема, передбачено наступний порядок розрахунків: - 13 800,00 USD попередньої оплати, Покупець сплачує повністю або частинами на підставі рахунку; - 95 400,00 USD попередньої оплати, Покупець оплачує повністю або частинами на підставі наданого Продавцем бронювання морської лінії та фотодоказу палетування товару, на кожну партію товару окремо; - 193 200,00 USD попередньої оплати, Покупець оплачує повністю або частково на підставі наданої Продавцем копії коносамента, на кожну партію відвантаженого товару до прибуття товару в порт.
До митного оформлення Позивачем надавалися наступні платіжні документи: 1) банківський платіжний документ № 240903/001400785, на суму 13 800,00 USD; 2) банківський платіжний документ № 240919/001415982, на суму 95 480,00 USD; 3) банківський платіжний документ № 241213/001495537, на суму 108 640,00 USD.
Загальна вартість Товару (Баклер, 80 000 л. та Баклер Форте, 80 000 л.), який було придбано Позивачем згідно Контракту № VIT-GL-2024.3 від 30.08.2024 року та Додатку №1 в редакції від 13.09.2024 р. (додаткова угода № 1 від 13.09.2024 р.), складає 302 400,00 USD. Згідно умов платежу, Покупець має право здійснювати оплату за товар повністю або частинами.
Зокрема, перший платіж на суму 13 800,00 USD та другий платіж на суму 95 400,00 USD було здійснено за Товар Баклер та Баклер Форте, третій платіж в розмірі 108 640,00 USD є частиною третього платежу (що не суперечить умовам контракту) та здійснювався Позивачем виключно за Товар Баклер Форте, РК (80 000,00 л.). Також Позивачем на виконання умов Контракту було здійснено ще один платіж на суму 84 560,00 USD згідно банківського платіжного документу № 241025/001448881 від 25.10.2024 р., який не подавався до митного оформлення, оскільки не стосується Товару, що був предметом митного оформлення
Терміни поставки згідно Інкотермс-2020 визначаються сторонами в специфікації (специфікаціях). Точний пункт та дату поставки товару в порт покупець повідомляє продавцю після отримання від продавця письмового повідомлення про готовність товару до відвантаження. Продавець зобов`язується повідомити покупця про готовність товару до відвантаження не пізніше ніж за 10 (десять) робочих днів до дати поставки товару в Порт. Сторони за спільною домовленістю до дати відправки товару в порт, можуть змінити умови поставки з FOB на CIF, або навпаки, та збільшити або зменшити вартість товару з урахуванням зміни умов поставки (п.4.1 контракту).
06.01.2025 року Хмельницькою митницею, далі – «Відповідач», за результатами розгляду поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Вітагро Партнер», далі – «Позивач», документів для розмитнення Товарів, було прийнято: Рішення про коригування митної вартості № UA400040/2025/000001/1 за МД № 25UA400040000135U8 від 06.01.2025 року, далі – «Рішення про коригування митної вартості», яким було скориговано митну вартість товару – препарат Баклер Форте РК (калійна сіль гліфосату 550 г/л РК), вказаного в митній декларації з 43 728,58 дол.США (за 26 000,00 кг) до 50 590,80 дол.США (за 26 000,00 кг).
До митного оформлення (разом із МД) було подано товаросупровідні документи, які зазначені в графі 44 МД у вигляді коду документа, його номера та дати. Перелік цих документів також вказано в картці відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA400040/2025/000003 від 06.01.2025 р. Також, разом з митною декларацією та іншими документами, зазначеними в графі 44 МД, з врахуванням положень частин 4 та 5 статті 52, пункту 1 частини 2 статті 53 МКУ було подано декларацію митної вартості.
Митну вартість у розмірі 1 840 488,01 грн було заявлено декларантом за першим (основним) методом визначення митної вартості (графа 43 МД), яка в даному випадку відповідала сумі фактурної вартості в розмірі 42 200,00 дол. США (1 776 151,58 грн) з додаванням витрат на транспортування у розмірі 64336,43 грн.
06.01.2025 року Хмельницькою митницею, далі – «Відповідач», за результатами розгляду поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Вітагро Партнер», далі – «Позивач», документів для розмитнення Товарів, було прийнято: Рішення про коригування митної вартості № UA400040/2025/000001/1 за МД №25UA400040000135U8 від 06.01.2025 року, далі – «Рішення про коригування митної вартості», яким було скориговано митну вартість товару – препарат Баклер Форте РК (калійна сіль гліфосату 550 г/л РК), вказаного в митній декларації з 43 728,58 дол.США (за 26 000,00 кг) до 50 590,80 дол.США (за 26 000,00 кг). Різниця між заявленою Позивачем та відкоригованою Відповідачем митною вартістю складає 6 862,22 дол.США.
На підставі даного рішення було складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2025/000003 від 06.01.2025 року.
Позивач непогоджуючись з рішенням Відповідача, керуючись положеннями ч. 7 ст.55 Митного кодексу України, здійснив декларування товару під забезпечення митних платежів за митною декларацією № 25UA400040000179U2 від 06.01.2025 р., відповідно до якої (графа 47 МД) Позивач сплатив: 1) ввізного мита (6,5%) в розмірі 138 405,22 грн., з яких 18 773,50 грн., сплачено на відкориговану Відповідачем суму; 2) ПДВ (20%) в розмірі 453 543,27 грн., з яких 61 519,32 грн., сплачено на відкориговану Відповідачем суму, та звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Приписами статті 49 МК України визначено, що митна вартість товарів які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Положеннями частин 4 та 5 статті 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України визначено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з розмитненої вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постанові Верховного Суду від 17 червня 2022 року у справі № 826/11710/17.
Колегія суддів враховує, що позивач надав всі документи за переліком, визначеним частиною 2 статті 53 МК України, які містили числові показники ціни товару.
Позивачем до митного оформлення надавалися документи, які повністю підтверджують числові показники витрат, які були включені ним до митної вартості товару, правильність та обґрунтованість якої є предметом спору в даній справі.
Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості Товару, посилався на недоліки митної декларації країни відправлення, яка не є обов`язковим документом, що має надаватися до митного оформлення Товару. В той же час не зазначив жодних недоліків в основних документах, які дійсно підтверджують митну вартість товару та її складові, що вказує на фіскальний підхід митного органу до визначення обґрунтованості заявленої Позивачем митної вартості.
Відповідно до умов поставки CIF Константа (Румунія) до вартості товару включено витрати Продавця на експортне оформлення товару, страхування, а також всі витрати на поставку Товару в порт призначення.
Позивачем до митного оформлення було надано документи, що підтверджують здійснення ним витрат на придбання та доставку товару, оформлення якого було предметом декларування. Експортна декларація країни відправника товару не може підтвердити складові митної вартості товару, оскільки такі витрати були включені до договірної ціни товару, яка відповідачем не ставиться під сумнів.
Згідно умов Контракту № VIT-GL-2024.3 від 30.08.2024 року та Додатку № 1 від 30.08.2024 р. поставка товару – Баклер, РК (гліфосат у вигляді ізопропіламінної солі 480 г/л в кислотному еквіваленті 360 г/л) у кількості 80 000 л. та Баклер Форте, РК (калійна сіль гліфосату, 550 г/л), здійснюється на умовах FOB Shanghai (China). Додатком № 1 в редакції від 30.08.2024 року було визначено наступні умови оплати: - 5% попередньої оплати, що становить 13 800,00 USD, Покупець сплачує повністю або частинами на підставі рахунку; -25% попередньої оплати, що становить 69 000,00 USD, Покупець оплачує повністю або частинами на підставі наданого Продавцем бронювання морської лінії та фотодоказу палетування товару, на кожну партію товару окремо; - 70% попередньої оплати, що становить 193 200,00 USD, Покупець оплачує повністю або частково на підставі наданої Продавцем копії коносамента, на кожну партію відвантаженого товару до прибуття товару в порт.
Додатковою угодою № 1 від 13.09.2024 р. до Контракту № VIT-GL-2024.3 від 30.08.2024 року, Сторонами було погоджено зміну умов договору поставки з FOB Shanghai (China) на CIF Constanta (Romania) та здійснено перегляд вартості Товару, зокрема, передбачено наступний порядок розрахунків: - 13 800,00 USD попередньої оплати, Покупець сплачує повністю або частинами на підставі рахунку; - 95 400,00 USD попередньої оплати, Покупець оплачує повністю або частинами на підставі наданого Продавцем бронювання морської лінії та фотодоказу палетування товару, на кожну партію товару окремо; - 193 200,00 USD попередньої оплати, Покупець оплачує повністю або частково на підставі наданої Продавцем копії коносамента, на кожну партію відвантаженого товару до прибуття товару в порт.
До митного оформлення Позивачем надавалися наступні платіжні документи: 1) банківський платіжний документ № 240903/001400785, на суму 13 800,00 USD; 2) банківський платіжний документ № 240919/001415982, на суму 95 480,00 USD; 3) банківський платіжний документ № 241213/001495537, на суму 108 640,00 USD.
Загальна вартість Товару (Баклер, 80 000 л. та Баклер Форте, 80 000 л.), який було придбано Позивачем згідно Контракту № VIT-GL-2024.3 від 30.08.2024 року та Додатку №1 в редакції від 13.09.2024 р. (додаткова угода № 1 від 13.09.2024 р.), складає 302 400,00 USD. Згідно умов платежу, Покупець має право здійснювати оплату за товар повністю або частинами.
Зокрема, перший платіж на суму 13 800,00 USD та другий платіж на суму 95 400,00 USD було здійснено за Товар Баклер та Баклер Форте, третій платіж в розмірі 108 640,00 USD є частиною третього платежу (що не суперечить умовам контракту) та здійснювався Позивачем виключно за Товар Баклер Форте, РК (80 000,00 л.). Також Позивачем на виконання умов Контракту було здійснено ще один платіж на суму 84 560,00 USD згідно банківського платіжного документу № 241025/001448881 від 25.10.2024 р., який не подавався до митного оформлення, оскільки не стосується Товару, що був предметом митного оформлення.
Таким чином, Позивачем на виконання умов оплати за Товар, відповідно до Додатку № 1 від 13.09.2024 (в редакції Додаткової угоди № 1 від 13.09.2024 р.) до Контракту № VIT-GL-2024.3 від 30.08.2024 року, було сплачено 302 400,00 USD, тобто здійснено повний розрахунок за товар відповідно до умов поставки товару.
Колегія суддів зазначає, що в даному випадку позивачем не було порушено умови оплати, передбачені в Додатку № 1 від 13.09.2024 (в редакції Додаткової угоди № 1 від 13.09.2024 р.) до Контракту № VIT-GL-2024.3 від 30.08.2024 року. Невідповідність, на яку вказує Відповідач, є суто формальною та не підтверджує наявності розбіжностей між заявленою Позивачем митною вартість товару та поданими до митного оформлення документами, оскільки платіжні документи лише підтверджують виконання Позивачем умов, погоджених в контракті.
Позивач здійснював оплату на підставі Проформи Інвойсу №GRVT240830 від 30.08.2024 та від 13.09.2024 р., а не на підставі комерційного інвойсу, який надавався Продавцем товару на кожну партію (контейнер) товару, що не заборонено законом. У зв`язку з цим дати платіжних документів, які є більш ранніми ніж дата комерційного інвойсу 19.10.2024 р., не може свідчити про наявність розбіжностей між числовими показниками митної вартості товару, оскільки платіжні документи у своїй сукупності підтверджують сплату Позивачем повну вартість товару відповідно до умов додатку № 1 в редакції від 30.08.2024 та від 13.09.2024 р.
Щодо страхування Товару, який був предметом митного оформлення суд зазначає наступне.
Відповідно до умов поставки СIF (Правила Інкотермс 2020), пункту А5 Продавець зобов`язаний застрахувати Товар як мінімум на передбачену договором (контрактом) ціну плюс 10% (тобто 110 %), яке повинне бути здійснено у валюті договору (контракту).
Згідно страхового полісу № PYIE202431010000016144 Відправником було здійснено страхування Товару 80 000,00 л. Товару Баклер Форте РК, на суму 185 680,00 USD (168 800,00 USD (контрактна вартість товару) + 16 880,00 USD (10%) від вартості Товару)), відправка якого здійснювалася за коносаментом COSU6399014680 на користь отримувача ТОВ «Вітагро Партнер» (LLC Vitagro Partner).
Те що в страховому полісі не зазначено даних Продавця Товару (Green Life Science Co., LTD), не може бути підставою для обґрунтованих сумнівів Відповідача в митній вартості Товару, яка була заявлена Позивачем до митного декларування. Оскільки Постачальник має право скористатися послугами третіх осіб для здійснення страхування товару, що не заборонено умовами договору поставки та правилами Інкотермс 2020.
При цьому, поставка товару на умовах СIF (Інкотермс 2020) передбачає, що у вартість товару включено страхування Товару, фрахт морської лінії, пакування, маркування, завантажувально-розвантажувальні роботи в порту країни відправника, Документ сформований в системі вартість послуг агента та митного оформлення товару відправником (продавцем) товару в країні відправлення, доставка товару до порту відправки, тобто всі витрати на доставку товару в порт призначення Константа (Румунія), включаються до вартості товару та сплачуються Продавцем. Тому Позивач не зобов`язаний надавати документи на підтвердження витрат, які були включенні Продавцем до вартості Товару.
Таким чином, у разі поставки товару на умовах СIF витрати, пов`язані пакуванням, доставкою товару в порту, всі портові збори, експорті збори, страхування та ніші витрати, які мають бути здійснення до моменту поставки Товару в порт призначення, здійснюються продавцем і, відповідно, закладаються ним у контрактну (фактурну) ціну товару. Відповідно, фактурна (контрактна) вартість товару повністю співпадає з тією, яка була врахована Позивачем при митному оформленні Товару.
Щодо зазначення в довідці про транспортні витрати, яка була надана експедитором ТОВ «Глобал Оушен Лінк», інформації про те, що страхування товару за межами митної території України не проводилося, суд зазначає наступне.
Згідно Додатку № 1 від 13.09.2024 (в редакції Додаткової угоди № 1 від 13.09.2024 р.) до Контракту № VIT-GL-2024.3 від 30.08.2024 р., поставка товару, що був предметом розмитнення, здійснювалася на умовах CIF Сonstanta (Romania), відповідно до зазначених умов поставки, страхування вантажу до місця поставки покладається на Постачальника товару за зовнішньоекономічним контрактом, а не експедитора.
Експедитор (ТОВ «Глобал Оушен Лінк») надавав Позивачу послуги з організації перевезення з порту Константа до місця розвантаження (с. Івашківці, Хмельницька обл.), через митний перехід Орлівка; вантажно-розвантажувальні роботи в порту Константа Румунія. Експедитором не надавалися послуги зі страхування вантажу після поставку його в порт Constanta (Romania).
Страхування вантажу було здійснено відправником (постачальником товару відповідно до зовнішньоекономічного контракту) згідно полісу страхування № PYIE202431010000016144.
Неподання Позивачем заявки на перевезення до митного оформлення не є достатньою та обґрунтованою підставою вважати, що вартість послуг перевезення товару, яка була додана до митної вартості, є непідтвердженою та сумнівною. Такий документ як «заявка на перевезення» відсутній в переліку документів, передбачених в ст. 53 Митного кодексу України, а тому відповідно до ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України Позивач не зобов`язаний був надавати «заявку на перевезення» до митного оформлення.
Крім того, для підтвердження вартості послуг перевезення Товару, які були включенні Позивачем до митної вартості, до митного оформлення було надано: - Договір «про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерних експортно-імпортних та транзитних вантажів» № 0947-Т/21 від 26.01.2021 року, укладений між ТОВ «Вітагро Партнер» та ТОВ «Глобал Оушен Лінк»; - Довідку № 7239 від 30.12.2024.
При цьому, Відповідач в рішенні про коригування митної вартості Товару, не вказує на те, що в наданих до митного оформлення Декларантом документах на підтвердження витрат на перевезення містяться розбіжності чи невідповідності. Таким чином, ненадання Заявки на перевезення Товару, не може свідчити про непідтвердження Позивачем числових показників витрат на перевезення Товару, які були включенні ним до митної вартості.
Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Врахування Позивачем при розрахунку митної вартості товару числових показників, які вказані в документа, які надавалися Продавцем товару (експортній декларації країни відправлення, страховому полісі тощо), матиме наслідком подвійне врахування таких витрат при визначенні митної вартості товару, що суперечить принципу законності та справедливості. Окрім того, а ні Митний кодекс України, а ні будь-який інший нормативно-правовий акт не зобов`язує Позивача доводити складові фактурної вартості товару митному органу.
Повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не фактурної.
Фактурна (договірна) вартість товару, яка є складовою митної вартості, є результатом домовленості Позивача (Покупця) та Продавця товару та в кожному випадку визначається з урахуванням індивідуальних обставин.
Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 815 /3482/17 від 21.08.2028 року зазначив, що: "Судами попередніх інстанцій вірно визначено, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості".
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною Митний кодекс України пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.
Позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано Відповідачу документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 53 Митного кодексу України, та не мають розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень передбачає, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Оскаржувані рішення Відповідача не містить інформації (у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої ним, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Митним органом не враховано, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, необхідно навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.
Таким чином, виявлені Відповідачем у поданих Позивачем до митного оформлення документах розбіжності є такими, що не підтвердженні фактичними матеріалами справи та формальними, які жодним чином не вливають на числові значення складових митної вартості товарів.
Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що Рішення про коригування митної вартості №UA400040/2025/000001/1 від 06.01.2025 р. та Картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA400040/2025/000003 від 06.01.2025 р., є протиправними та підлягають скасуванню.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Шидловський В.Б.    Сапальова Т.В.