Єд. унік. № 243/10808/25
Провадження № 2/243/378/2026
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
29 січня 2026           
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді    Воронкова Д.В.,
за участю секретаря     Яковенко Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, діючи з використанням власних технічних засобів на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10.05.2022, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє представник адвокат Мажара Олександр Євгенович, до Горлівської міської ради Донецької області про визнання права власності на житло
ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 представник позивачів звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 12.05.1996. Право власності на квартиру було зареєстроване в Горлівському бюро технічної інвентаризації. За домовленістю співвласників було встановлено, що частки співвласників є рівними та 14.02.2000 за договором обміну квартир, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відчужили на користь ОСОБА_2 свої частки в квартирі. ОСОБА_2 набула у спільну часткову власність 2/5 частки в означеній квартирі, та вказане право спільної часткової власності було зареєстровано 23.02.2000 Горлівським бюро технічної інвентаризації. Таким чином, ідеальна частка ОСОБА_2 в спільному майні склала 3/5. У той же час, ідеальні частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у праві спільної часткової власності на квартиру становлять по 1/5. Позивачі звернулись до державного реєстратора прав на нерухоме майно з метою державної реєстрації права власності, проте, отримали відмову з тих підстав, що БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності, знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє реєстратора можливості отримати підтвердження інформації щодо реєстрації права власності на спірну квартиру. Просить визнати право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/5 частці за кожним, а за  ОСОБА_2 – на 3/5 частки квартири АДРЕСА_1 .
Позивачі та їх представник до судового засідання не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягав на задоволені позову, проти винесення заочного рішення не заперечував. 
Представник відповідача до суду не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, заяв про відкладання розгляду справи або про поважність причин неявки суду не надав. 
В зв`язку зазначеним, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступні обставини.
Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 12.05.1996, виданого відділом приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Горлівської міської Ради народних депутатів Донецької області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності квартира номер АДРЕСА_2 . Згідно реєстраційного напису, право власності на вказану квартиру зареєстровано у Горлівському Бюро технічної інвентаризації 04.06.1996, про що в реєстраційній книзі зроблено запис за № 124-ПР-34359.
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відчужили на користь ОСОБА_2 свої частки в квартирі АДРЕСА_2 , що видно з договору обміну квартир від 14.02.2000, посвідченого державним нотаріусом Першої Горлівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1- 377. З Реєстраційного напису видно, що 2/5 частки квартири зареєстровані 23.02.2000 за ОСОБА_2 . Горлівським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 124-П за реєстровим номером 34359.
Згідно технічного паспорта від 11.01.2000, квартира АДРЕСА_2 має загальну площу 48,60 кв.м., житлову площу 29,4 кв.м.. Також, зазначено відомості про право власності на 2/5 частки за ОСОБА_2 на підставі договору обміну квартир, на 3/5 за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності. 
Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 81551605 від 27.10.2025 щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , відмовлено у реєстрації права власності на вказану квартиру, через відсутність доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, та відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах. Через неможливість отримання інформації щодо зареєстрованого права власності на вищезазначену квартиру.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно частини 1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивачів право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено їх право власності на спірну квартиру, проте, через відсутність можливості отримання відповідних даних з БТІ, позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном, що порушує їх право власності, у зв`язку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 321, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-268, 273? 280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє представник адвокат Мажара Олександр Євгенович, до Горлівської міської ради Донецької області про визнання права власності на житло, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 право власності на 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 право власності на 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 право власності на 3/5 частки квартири АДРЕСА_1 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області         Д.В. Воронков